ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" квітня 2018 р. Cправа № 14/223-06

Господарський суд Вінницької області в складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за позовом: Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21037, )

до: Державного підприємства "Піщанський кар'єр" (с. Студена, Піщанський район, Вінницька область, 24715, )

про стягнення 17 942,63 грн.

за участю :

від позивача : Кожухар В.В. - за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

27.06.2006 року Господарським судом Вінницької області винесено постанову у справі № 14/223-06 за позовом Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Державного підприємства "Піщанський кар'єр" про стягнення з останнього 17 942,63 грн..

На виконання вищевказаної постанови, судом було видано 14.07.2006 року відповідний виконавчий лист.

23.03.2018 року до суду від Державного підприємства "Піщанський кар'єр" надійшла заява б/н від 22.03.2018 року (вх. № 06-55/12/18 від 23.03.2018 року) про розстрочення виконання рішення суду у справі № 14/223-06.

Ухвалою суду від 26.03.2018 року подану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.04.2018 року.

На визначену дату в судове засідання з'явився представник позивача.

Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався.

Направлення ухвали суду від 26.03.2018 року на адресу відповідача : вул. Пушкіна, 18, смт. Піщанка, Вінницька область, 24700, підтверджується реєстром поштових відправлень № 299 від 27.03.2018 року.

Також, вказана ухвала була направлена та доставлена адресату на вказану у заяві електронну поштову адресу Державного підприємства "Піщанський кар'єр", а саме : , що підтверджується повідомленням від поштового сервера mailgw1.court.gov.ua від 27.03.2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Суд оглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Окрім того, судом встановлено, що 02.04.2018 року від Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшла заява № 2057/02.1-25/9 від 30.03.2018 року щодо розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду за відсутності представника органу ДВС. Також, в заяві повідомляється, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Суд оглянувши подану заяву, долучив її до матеріалів справи.

В ході розгляду справи по суті, представник позивача стосовно розстрочення виконання судового рішення не заперечив, оскільки відповідач частково погасив борг. Однак, представник позивача заперечив щодо строку на який відповідач просить розстрочити виконання рішення суду.

Суд заслухавши представника позивача, розглянувши заяву б/н від 22.03.2018 року про розстрочення виконання судового рішення, оцінивши подані докази, встановив наступне.

За змістом заяви б/н від 22.03.2018 року, Господарським судом Вінницької області у справі № 14/223-06, було прийняте рішення про стягнення з Державного підприємства "Піщанський кар'єр" на користь відповідного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованості та видано виконавчий лист № 14/223-06 на суму 17942,63 грн..

Зазначений виконавчий лист знаходився на виконанні у Піщанському районному відділі Державної виконавчої служби, яким 27.12.2016 року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 54237856, а 17.01.2018 року державним виконавцем Піщанського районного відділу державної виконавчої служби Бурлакою А.О. винесено Постанову про передачу зазначеного виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

При цьому, у період з 2006 р. по 2017 р. будь-яка фінансово-господарська діяльність підприємства не здійснювалася, що підтверджується даними бухгалтерського та податкового обліку ДП "Піщанський кар'єр" (баланс та звіт про фінансовий стан), висновком зовнішнього (незалежного) аудиту ТОВ "Аудіт ВІД та К", а також листом Піщанського районного відділу Державної виконавчої служби про відсутність у ДП "Піщанський кар'єр" майна та коштів, на які можна звернути стягнення.

Також, згідно внутрішнього розпорядження директора ДП "Піщанський кар'єр", призначеного Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 268-к від 27.10.2017 року, Коробом Михайлом Геннадійовичем, було проведено інвентаризацію основних засобів, майна та статутного капіталу підприємства, в результаті якої було виявлено повну відсутність основних засобів, майна та статутного капіталу.

Існуюча ж на підприємстві дохідна частина 2017 року сформувалася лише завдяки реалізації відходів виробництва, виявлених під час інвентаризації та оприбуткованих інвентаризаційною комісією.

У 2017 році ДП "Піщанський кар'єр" зовсім не отримало прибутку.

Окрім того, за підприємством рахується борг попередніх періодів, що виник за рахунок виконавчих проваджень, який складає суму близько 800 000,00 грн.. Але вже з жовтня 2017 року, підприємство почало частково погашати борги колишніх періодів у рамках виконавчих проваджень, що підтверджується закриттям відповідних виконавчих проваджень та платіжними дорученнями/квитанціями у рамках поточних справ.

Також, відповідач вказує, що підприємство знаходиться в нелегкому фінансовому та економічному становищі і пов'язано це насамперед з тим, що ДП "Піщанський кар'єр" тільки розпочинає відновлювати свою господарську діяльність під новим керівництвом і виходити на ринок. Однак, у 2018 році підприємство запланувало суттєве покращення своїх показників.

Даний факт підтверджується тим, що підприємством укладено ряд договорів на поставку виробленої продукції, відповідно до яких перші грошові надходження за поставлену продукцію плануються надійти на рахунок ДП "Піщанський кар'єр" вже у І-ІІ кварталі 2018 року.

Проте через повну відсутність основних засобів та будь-яких необоротних активів, підприємство буде вимушене орендувати техніку та гірничо-видобувне обладнання для виконання виробничих завдань. Окрім того, підприємство планує понести адміністративні витрати в розмірі 765 000,00 грн., які включатимуть в себе заробітну плату працівників адміністративного апарату. Також потрібно заново електрифікувати територію кар'єру підприємства, що, в свою чергу, потребує погашення заборгованості попередніх періодів.

Зазначене, створить додаткове фінансове навантаження на підприємство.

Таким чином, на теперішній час, наявна та документально підтверджена об'єктивна неможливість ДП "Піщанський кар'єр" погасити суму заборгованості за згаданим виконавчим листом негайно та у повному обсязі.

Враховуючи викладене, заявник просить суд : розстрочити виконання ДП "Піщанський кар'єр" за виконавчим листом Господарського суду Вінницької області у справі № 14/223-06 на суму заборгованості 17 942,63 грн.; затвердити Графік виконання в добровільному порядку ДП "Піщанський кар'єр" вищевказаного виконавчого листа Господарського суду Вінницької області, який передбачає перерахування заборгованості на рахунок стягувача, щомісячно, у рівних частинах, починаючи з березня 2018 року по лютий 2020 року; відновити термін для добровільного погашення боргу на період дії графіку виконання згаданого виконавчого листа Господарського суду Вінницької області.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов слідуючих висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вказувалося вище та встановлено судом, заявник просить суд розстрочити виконання боржником за виконавчим листом у даній справі заборгованість в розмірі 17942,63 грн. у рівних частинах згідно Графіку у період з березня 2018 року по лютий 2020 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставами поданої заяви, заявник зазначив, що тривалий час підприємство не здійснювало фінансово-господарську діяльність, знаходиться в нелегкому фінансовому та економічному становищі та тільки розпочинає відновлювати свою господарську діяльність. Також, органом ДВС встановлено відсутність у відповідача майна і коштів на які можливо звернути стягнення.

Разом з тим, заявником не надано суду доказів в підтвердження обставин щодо проведення інвентаризації майна та статутного капіталу підприємства, а також стосовно укладення договорів в підтвердження можливості погашення заборгованості напротязі запропонованого періоду.

Водночас, в силу ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд звертає увагу на те, що наведений у заяві Графік погашення заборгованості перевищує один рік та становить майже два роки, що суперечить наведеним вище приписам законодавства.

Окрім того, норми ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження" не передбачають відновлення терміну для добровільного погашення боргу на період розстрочення виконання судового рішення.

Також, слід зазначити, що заявник просить розстрочити виконання виконавчого листа суду, тоді як приписи ст. 331 ГПК України передбачають розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Піщанський кар'єр" б/н від 22.03.2018 року про розстрочення виконання рішення суду у справі № 14/223-06 в повному обсязі.

Згідно ч. 7 ст. 331 ГПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 13, 18, 42, 232, 234, 235, 326, 331 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви Державного підприємства "Піщанський кар'єр" б/н від 22.03.2018 року (вх. № 06-55/12/18 від 23.03.2018 року) про розстрочення виконання рішення суду у справі № 14/223-06 повністю.

2. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи

2 - Виконавчій дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21037);

3, 4 - ДП "Піщанський кар'єр" (с. Студена, Піщанський район, Вінницька область, 24715; вул.Пушкіна, 18, смт. Піщанка, Вінницька область, 24700);

5 - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036).