РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018Справа № 910/1532/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретарі судового засідання Чаплигіної А.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрпошта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ"

про стягнення 127 226, 45 грн.

Представники:

від позивача: Беспаль Л.Г., Майданюк В.П.

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укрпошта" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі-відповідач) про стягнення 127 226, 45 грн., з яких: 75 298, 78 грн. - пені та 51 927, 67 грн. - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 015-11 від 16.01.2017 в частині поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання у справі №910/1532/18 для розгляду справи по суті призначено на 06.03.2018.

У судовому засіданні 06.03.2018 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 29.03.2018.

У даному судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представники сторін були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.03.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - постачальник) та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - покупець) укладено договір поставки № 015-11, умовами якого передбачено, що постачальник зобов'язуються поставити у власність покупця паливо рідинне та газ; оливи мастильні (паливо) (бензин та дизельне паливо у роздріб, через мережу АЗС) згідно коду ДKIТTT 016:2010 (ДК 021:2015-19.20.2 (09100000-0) для потреб Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (далі Товар), а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах цього договору.

Найменування товару (асортимент, технічні характеристики, кількість та ціна) наведені у додатку № 1 до цього договору Технічна специфікація), який e невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього договору складає: без ПДВ (без урахування непрямих податків та боргів) 2 416 048, 00 грн. (два мільйони чотириста шістнадцять тисяч сорок вісім гривень) крім того ПДВ 483 209, 60 грн. (чотириста вісімдесят три тисячі двісті дев'ять гривень 60 копійок), ціна з врахуванням ПДВ та всіх непрямих податків та зборів складає 2 899 257, 60 грн. два мільйони вісімсот дев'яносто дев'ять тисяч двісті п'ятдесят сім гривень 60 копійок).

Згідно п. 5.1. договору, поставка товару (відпуск товару) здійснюється за заявкою покупця на АЗС постачальника або на партнерських АЗС постачальника, зазначених у додатку No 2 до цього договору (адреси місць дислокації транспортних засобів та адреса місць дислокації АЗС постачальника), який є невід'ємною частиною даного договору.

Строк поставки товару - постачальник зобов'язаний передати талони або паливні/смарт картки протягом 5-ти календарних днів після отримання заявки, а відпуск товару здійснити у період, вказаний у заявці (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.3. договору встановлено, що заявка на поставку талонів та/або паливних смарт карток подається покупцем в особі Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» шляхом відправлення електронного листа на електронну пошту постачальника .uа, з подальшим надсиланням оригіналу письмової заявки на адресу постачальника, зазначену у розділі 14 цього договору. Електронний лист зі скан - копією заявки підтверджує факт подачі покупцем такої заявки та має юридичну силу для постачальника до заміни її оригіналом.

За умовами підпункту 6.3.2. пункту 6.3. договору визначено, що постачальник зобов'язаний своєчасно поставляти товар до Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в строки, установлені в п.5.2. договору.

Відповідно до п. 7.2. договору, за порушення строків поставки товару (в тому числі нездійснення/несвоєчасне здійснення передачі талонів та/або паливних смарт карток та /або нездійснення/несвоєчасне здійснення відпуску товару на АЗС постачальника або партнерських АЗС постачальника) з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості непоставленого/невчасно поставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково штрафу стягується у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін та надання постачальником покупцю гарантії виконання умов договору у вигляді оригіналу безумовної та безвідкличної банківської гарантії в розмірі 5 (п'ять) відсотків ціни договору і діє до 31.12.2017 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань в частині розрахунків (п. 10.1. договору).

Додатком № 1 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, сторони погодили технічну специфікацію, відповідно до якої поставляється дизельне паливо, у кількості - 35 000 л, бензин А-92, у кількості 110 000 л, бензин А-95, у кількості 3 300 л, на загальну суму 2 899 257, 60 грн.

Додатком № 2 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, сторони погодили адреси місць дислокації транспортних засобів Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та адреси місць дислокації АЗС постачальника.

Додатком № 3 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, сторони погодили порядок відпуску і обліку товару з використанням талонів та/або паливних/смарт карток.

Додатком № 4 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, сторони визначили перелік філіалів УДППЗ «Укрпошта», яким делеговано право виписки податкових накладних та право ведення частини реєстру виданих та отриманих податкових накладних.

28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - постачальник) та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - покупець) укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, відповідно до якої сторони вирішили п. 3.1. договору викласти в наступній редакції: «Ціна цього договору складає: без ПДВ (без урахування непрямих податків та боргів) 2 416 022, 40 грн., крім того ПДВ 483 204, 48 грн., ціна з врахуванням ПДВ та всіх непрямих податків та зборів складає 2 899 226, 88 грн.».

Додатком № 1 до додаткової угоди № 1 від 28.02.2017, сторони погодили технічну специфікацію, відповідно до якої поставляється дизельне паливо, у кількості - 33 360 л, бензин А-92, у кількості 108 000 л, бензин А-95, у кількості 3 300 л, на загальну суму 2 899 226, 88 грн.

Додатковою угодою № 2 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017 у зв'язку з реорганізацією Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» сторони внесли зміни до договору в частині змін найменування Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» на Публічне акціонерне товариства «Укрпошта».

12.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» (далі - покупець) укладено додаткову угоду № 3 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, якою сторони п. 3.1. договору виклали в наступній редакції: «Ціна цього договору складає: без ПДВ 2 416 942, 00 грн., крім того ПДВ 482 988, 40 грн., ціна з врахуванням ПДВ та всіх непрямих податків та зборів складає 2 897 930, 40 грн.».

Додатком № 1 до додаткової угоди № 3 від 12.05.2017, сторони погодили технічну документацію, відповідно до якої поставляється дизельне паливо, код УКТЗЕД - , у кількості - 10 400 л, 20 200 л, бензин А-92,код УКТЗЕД - , у кількості 9 500 л, 96 000 л, бензин А-95, код УКТЗЕД - , у кількості 450 л, 2 420 л, на загальну суму 2 897 930, 40 грн.

Крім того, 18.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» (далі - покупець) укладено додаткову угоду № 4 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, якою сторони п. 3.1. договору виклали в наступній редакції: «Ціна цього договору складає: без ПДВ 2 395 334, 40 грн., крім того ПДВ 497 066, 88 грн., ціна з врахуванням ПДВ та всіх непрямих податків та зборів складає 2 874 401, 28 грн.».

Додатком № 1 до додаткової угоди № 4 від 18.07.2017, сторони погодили технічну документацію, відповідно до якої поставляється дизельне паливо, код УКТЗЕД - , у кількості - 10 400 л, 13 500 л, 6 700 л, бензин А-92,код УКТЗЕД - , у кількості 9 500 л, 54 800 л, 41 200 л, бензин А-95, код УКТЗЕД - , у кількості 450 л, 600 л, 1820 л, на загальну суму 2 874 401, 28 грн.

Також, 19.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» (далі - покупець) укладено додаткову угоду № 5 до договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, якою сторони п. 3.1. договору виклали в наступній редакції: «Ціна цього договору складає: без ПДВ 2 395 326, 00 грн., крім того ПДВ 497 065, 20 грн., ціна з врахуванням ПДВ та з урахуванням всіх непрямих податків та зборів складає 2 874 391, 20 грн.».

Додатком № 1 до додаткової угоди № 5 від 19.10.2017, сторони погодили технічну документацію, відповідно до якої поставляється дизельне паливо, код УКТЗЕД - , у кількості - 10 400 л, 13 500 л, 6 700 л, бензин А-92,код УКТЗЕД - , у кількості 9 500 л, 54 800 л, 24 000 л, 15 900, бензин А-95, код УКТЗЕД - , у кількості 450 л, 600 л, 800 л, 1 000 л, на загальну суму 2 874 391, 20 грн.

На виконання умов договору, позивачем було направлено на адресу відповідача заявки № 20-25 від 20.03.2017 та № 20-29 від 20.05.2017 на отримання продукції (у талонах або скретч-картках) від постачальника на квітень 2017 та на червень 2017.

З матеріалів справи вбачається, що заявка № 20-25 від 20.03.2017 отримана відповідачем 28.03.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та заявка № 20-29 від 20.05.2017 отримана відповідачем 26.05.2017, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, за заявкою № 20-25 від 20.03.2017 останнім днем поставки товару є 03.04.2017, оскільки 02.04.2017 є вихідним днем та за заявкою № 20-29 від 20.05.2017 останнім днем поставки товару є 31.05.2017.

Проте, відповідачем поставлено товар за видатковими накладними № ТРТ-012719 від 08.06.2017 на суму 53 904, 00 грн, № ТРТ-012662 від 02.06.2017 на суму 127 800, 00 грн., № ТРТ-012582 від 01.06.2017 на суму 63 900, 00 грн., № ТРТ-012413 від 17.05.2017 на суму 4 404, 00 грн., № ТРТ-012208 від 03.05.2017 на суму 39 396, 00 грн., № ТРТ -012133 від 27.04.2017 на суму 39 396, 00 грн., № ТРТ-011908 від 06.04.2017 на суму 78 792, 00 грн., № ТРТ -012353 від 15.05.2017 на суму 55 380, 00 грн., № ТРТ-012762 від 12.06.2017 на суму 149 100, 00 грн., № ТРТ-012853 від 20.06.2017 на суму 170 400, 00 грн., № ТРТ-012854 від 20.06.2017 на суму 43 254, 00 грн., № ТРТ-012916 від 26.06.2017 на суму 197 520, 00 грн. № ТРТ-012947 від 29.06.2017 на суму 74 550, 00 грн., № ТРТ-013028 від 05.07.2017 на суму 127 800, 00 грн., № ТРТ-013029 від 05.07.2017 на суму 65 982, 00 грн., № ТРТ-013411 від 08.08.2017 на суму 77 317, 20 грн., № ТРТ-012507 від 25.05.2017 на суму 42 600, 00 грн., з порушенням строків, визначених п. 5.2. договору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив поставку товару у визначений договором строк, тому просить суд стягнути з відповідача 75 298, 78 грн. - пені та 51 927, 67 грн. - штрафу у розмірі 7 % від невчасно поставленого товару.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № 015-11 від 16.01.2017, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або пр-ипинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було направлено на адресу відповідача заявки № 20-25 від 20.03.2017 та № 20-29 від 20.05.2017 на отримання продукції (у талонах або скретч-картках) від постачальника на квітень 2017 та на червень 2017.

З матеріалів справи вбачається, що заявка № 20-25 від 20.03.2017 отримана відповідачем 28.03.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та заявка № 20-29 від 20.05.2017 отримана відповідачем 26.05.2017, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, за заявкою № 20-25 від 20.03.2017 останнім днем поставки товару є 03.04.2017, оскільки 02.04.2017 є вихідним днем та за заявкою № 20-29 від 20.05.2017 останнім днем поставки товару є 31.05.2017.

Умовами підпункту 6.3.2. пункту 6.3. договору визначено, що постачальник зобов'язаний своєчасно поставляти товар до Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в строки, установлені в п.5.2. договору.

Проте, відповідачем поставлено товар за видатковими накладними № ТРТ-012719 від 08.06.2017 на суму 53 904, 00 грн, № ТРТ-012662 від 02.06.2017 на суму 127 800, 00 грн., № ТРТ-012582 від 01.06.2017 на суму 63 900, 00 грн., № ТРТ-012413 від 17.05.2017 на суму 4 404, 00 грн., № ТРТ-012208 від 03.05.2017 на суму 39 396, 00 грн., № ТРТ -012133 від 27.04.2017 на суму 39 396, 00 грн., № ТРТ-011908 від 06.04.2017 на суму 78 792, 00 грн., № ТРТ -012353 від 15.05.2017 на суму 55 380, 00 грн., № ТРТ-012762 від 12.06.2017 на суму 149 100, 00 грн., № ТРТ-012853 від 20.06.2017 на суму 170 400, 00 грн., № ТРТ-012854 від 20.06.2017 на суму 43 254, 00 грн., № ТРТ-012916 від 26.06.2017 на суму 197 520, 00 грн. № ТРТ-012947 від 29.06.2017 на суму 74 550, 00 грн., № ТРТ-013028 від 05.07.2017 на суму 127 800, 00 грн., № ТРТ-013029 від 05.07.2017 на суму 65 982, 00 грн., № ТРТ-013411 від 08.08.2017 на суму 77 317, 20 грн., № ТРТ-012507 від 25.05.2017 на суму 42 600, 00 грн. з порушенням строків, визначених п. 5.2. договору.

Так, відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 7.2. договору, за порушення строків поставки товару (в тому числі нездійснення/несвоєчасне здійснення передачі талонів та/або паливних смарт карток та /або нездійснення/несвоєчасне здійснення відпуску товару на АЗС постачальника або партнерських АЗС постачальника) з постачальника стягується пеня у розмірі 0, 1 відсотка вартості непоставленого/невчасно поставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково штрафу стягується у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Тож, позивач просить суд стягнути з відповідача 75 298, 78 грн. - пені та 51 927, 67 грн. - штрафу у розмірі 7 % від невчасно поставленого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК).

Виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК),

Видами забезпечення виконання зобов'язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Отже, сторонами у договорі погоджено, що за порушення строків виконання зобов'язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов'язань за договором, беручи до уваги той факт, що дані зобов'язання з приводу поставки товару не є грошовими зобов'язаннями та положення щодо обмеження розміру штрафних санкцій законом на них не поширюються.

Зазначена позиція кореспондується з висновками Верховного Суду України, викладені у постановах від 27.09.2005 у справі № 35/475-04 та від 08.02.2017 у справі № 3-1217гс/16.

Крім того, суд відзначає, що у випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 у справі №42/252, від 27.04.2012 у справі №06/5026/1052/2011 та від 09.04.2012 у справі №20/246-08, а також у постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016 у справі № 910/20528/15.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та штрафу і встановив, що суми відповідають вимогам законодавства, зокрема розраховані з моменту виникнення прострочення виконання зобов'язання, а тому визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 75 298, 78 грн. - пені та 51 927, 67 грн. - штрафу у розмірі 7 % від невчасно поставленого товару.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 5-В, ідентифікаційний код - 39582451) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22, ідентифікаційний код - 21560045) 75 298 (сімдесят п'ять тисяч двісті дев'яносто вісім) грн. 78 коп. - пені, 51 927 (п'ятдесят одну тисячу дев'ятсот двадцять сім) грн. 67 коп. - штрафу та 1 908 (одну тисячу дев'ятсот вісім) грн. 40 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 03.04.2018.

Суддя Щербаков С.О.