УХВАЛА

05 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/11964/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши клопотання Заступника прокурора міста Києва про повернення судового збору

у справі №910/11964/15

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 1. Публічного акціонерного товариства "Ерде Банк", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Даліз - Експрес", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Приватне акціонерне товариства "Медичний центр "Добробут", 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз - Фінанс" про визнання недійсним рішення та договору,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2018 до Верховного Суду надійшло клопотання Заступника прокурора міста Києва про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у розмірі 2 923,20 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням №242 від 07.03.2017. Мотивуючи клопотання Заступник прокурора міста Києва звертає увагу Суду на те, що при винесенні судових рішень, на які була подана касаційна скарга, судами розглядалась одна вимога немайнового характеру, у зв'язку з чим, скаржник повинен був сплатити 1 431, 60 грн, як за одну немайнову вимогу, а не 2 923, 20 грн.

Колегія суддів, розглянувши дане клопотання дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Заступник прокурора міста Києва звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із позовом до ПАТ "Ерде Банк" та ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" про визнання недійсним оформленого протоколом №54 від 30.12.2013 рішення засідання конкурсної комісії з реалізації майна банку щодо визнання ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" переможцем конкурсу з продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010 та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.12.2013.

Обґрунтовуючи подання позову, заступник прокурора міста Києва, зокрема, послався на положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру". Прокурор звертав увагу на те, що основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Внаслідок незаконного відступлення права вимоги банк втратив реальну можливість отримати кошти у розмірі понад 24 млн. грн., які могли бути спрямовані на задоволення вимог вкладників, що ускладнює належне виконання Фондом своїх основних завдань.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/11964/15, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 та Вищого господарського суду України від 16.08.2016, позовні вимоги щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №09 від 30.12.2013 задоволено.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним оформленого протоколом №54 від 30.12.2013 рішення засідання конкурсної комісії з реалізації майна банку, то ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у справі №910/11964/15, клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення провадження у справі задоволено частково, провадження у справі №910/11964/15 припинено в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення засідання конкурсної комісії з реалізації майна банку, оформлене протоколом №54 від 30.12.2013 щодо визнання ТОВ "ФК "Даліз-Експрес" переможцем конкурсу з продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010, у зв`язку з непідвідомчістю спору господарським судам.

Постановою Вищого господарського суду від 16.08.2016 касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 11.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у справі №910/11964/15 в частині припинення провадження скасовано. Справу №910/11964/15 в цій частині направлено на розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.11.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017, в задоволені зазначених позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.06.2017 касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі №910/11964/15 - скасовано, справу направлено на новий розгляд.

При цьому, Вищий господарський суд України зазначив, що при новому розгляді цієї справи суду слід дослідити всі наявні в матеріалах справи докази та з урахуванням викладеного в постанові прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення щодо наявності/відсутності підстав для задоволення заявленого прокурором позову про визнання недійсним оформленого протоколом № 54 від 30.12.2013 рішення конкурсної комісії про визнання ТОВ "ФК "Даліз - Експрес" переможцем конкурсу з продажу права вимоги за кредитним договором №92-КЛ від 29.12.2010.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (підпункт 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви)).

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальну заробітну плату з 1 січня 2015 року встановлено у розмірі 1218 грн.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставка судового збору була встановлено за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме: 1) визнання недійсним рішення засідання конкурсної комісії з реалізації майна, 2) визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

На момент звернення Заступника прокурора міста Києва з касаційною скаргою, чинне законодавство не містило вимог щодо обрахування суми судового збору в залежності від оспорюваної частини судового рішення. Ставка судового збору встановленого законом обраховується від розміру судового збору, який сплачений або повинен бути сплачений при поданні позовної заяви до суду. Таким чином, прокуратурою судовий збір був сплачений у розмірі 2 923, 20 грн, визначеному відповідно до вимог Закону.

З врахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що клопотання Заступника прокурора міста Києва про повернення помилково сплаченого судового збору є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Заступника прокурора міста Києва про повернення помилково сплаченого судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір