ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р.Справа № 922/511/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ПП "Мерефянське мотороремонтне підприємство № 2", м. Мерефа
до ТОВ "Гольфстрім-Технологія", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не зявився.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року до суду звернулось приватне підприємство "Мерефянське мотороремонтне підприємство № 2" () та просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гольфстрім-Технологія" () суму коштів у розмірі 386.466,00 грн. за непоставлені товари та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки за № 20-06 від 20.06.2017 року щодо поставки металопрокату за попередньою оплатою в розмірі 386.466,00 грн.

Ухвалою від 06.03.2018 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 21.03.2018 р.

Розгляд справи відкладався з 21.03.2018 р. на 02.04.2018 р. до 09:00 у звязку із неявкою відповідача та заявленим представником позивача усним клопотанням про відкладення розгляду справи з метою надання додаткових документів по справі.

27.03.2018 р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшла заява (вх. №8451) про уточнення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольфстрім-Технологія", , на користь Приватного підприємства "Мерефянське мотороремонтне підприємство №2", , суму неповернутої попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 386466,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Також, разом із заявою про уточнення позовних вимог позивачем надано копію акту звіряння взаєморозрахунків між сторонами за період 20.06.2017 р. 31.08.2017 р. Надану заяву разом з доданими документами судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

В призначеному судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача про уточнення позовних вимог, суд її задовільнив і подальший розгляд справи здійснює за позовними вимогами в редакції заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не були отримані та повернуті у зв'язку з закінченням терміну зберігання, про що свідчать довідки ПАТ «Укрпошта».

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України).

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані до суду докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

20.06.2017 р. між ТОВ "Гольфстрім-Технологія" (постачальник) та ПП "Мерефянське мотороремонтне підприємство № 2" (замовник) було укладено договір поставки №20-06/17 (надалі - Договір), за яким постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених Договором поставити і передати у власність замовника прокат металевий сортовий, замовник зобовязується прийняти та оплатити товар в порядку, визначеному Договором.

Відповідно до п. 3.3 Договору поставка товарів здійснюється постачальником в межах наявного у нього асортименту протягом строку дії Договору відповідно до попереднього замовлення замовника, в якому визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару, загальна ціна партії товару та інші умови. Замовлення може проводитись шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний звязок, по електронній пошті e-mail або надаватися через представника постачальника.

Замовник здійснює постачальнику передоплату перерахуванням коштів на його розрахунковий рахунок на підставі виставленого рахунку у розмірі 100% (п.2.2 Договору).

Рахунок-фактура на оплату товару формується на підставі попередньої заявки замовника із зазначенням асортименту та кількості товару (п. 2.3 Договору).

Позивач вказував, що ним 22.06.2017 року було зроблено замовлення на відвантаження за адресою замовника прокату металевого сортового в наступному обсязі та асортименті:

1. Лист х/к 0,6 мм 1000х2000, 08 КП, в кількості 7 т.;

2. Лист х/к 1,4 мм 1000х2000, 08 КП 5, в кількості 8 т.;

3. Лист Х/К 2,0 мм 1000х2000, 08 КП, в кількості 8 т.;

4. Труба ДСТУ 3262 ду 32 мм 2,8 мм, 6 м, в кількості 0,2 т.;

5. Труба профільна 100х100 3,0 мм, 12 м, в кількості 0,594 т.

На підставі вказаного замовлення відповідачем було виставлено Рахунок-фактуру №100 від 22.06.2017 р. на суму 386466,00 грн. (а.с. 17).

Оплату за Рахунком-фактурою було проведено 23.06.2017 р., на підтвердження чого позивачем надано копію платіжного доручення №250 від 23.06.2017 р. на суму 386466,00 грн. (а.с. 15). Також, позивачем надано копію виписки по рахунку ПП "Мерефянське мотороремонтне підприємство № 2" (а.с. 16) та копію підписаного сторонами акту звіряння взаєморозрахунків за період 20.06.2017 р. 31.08.2017 р.

Однак, як зазначав позивач, відповідачем не було виконано обовязку з поставки товару та не було повернуто кошти за непоставлену продукцію, що стало підставою для звернення з позовом про стягнення неповернутої попередньої оплати.

За умовами поставки (Розділ 3 Договору) поставка здійснюється транспортом постачальника або шляхом самовивозу транспортом замовника за попереднім узгодженням.

Замовлення на поставку товарів є обовязковим для постачальника, в замовленні замовником вказується місце і час поставки товару (п.3.4 Договору). Відповідно до копії наявного в матеріалах справи замовлення від 22.06.2017 р. замовник просив постачальника відвантажити замовлення на адресу замовника.

Згідно п 3.5 Договору поставка замовленого товару здійснюється постачальником протягом не більше ніж трьох днів з моменту отримання відповідного замовлення або протягом строку, визначеного у самому замовленні. Приймання-передача товару відбувається шляхом підписання видаткової накладної на базі доручення від замовника (п. 3.2 Договору).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Також, обовязок продавця передати покупцеві товар встановлений ст. 662 ЦК України.

З огляду на копію платіжного доручення №250 від 23.06.2017 р. на суму 386466,00 грн., копію виписки по рахунку ПП "Мерефянське мотороремонтне підприємство № 2" та копію підписаного сторонами акту звіряння взаєморозрахунків за період з 20.06.2017 р. по 31.08.2017 р., позивачем було перераховано відповідачу передоплату в сумі 386466,00 грн. відповідно до умов Договору №20-06/17 від 20.06.2017 р. та виставленого Рахунку-фактури №100 від 22.06.2017 р., а у відповідача виник обовязок з поставки товару.

Статтею 665 ЦК України передбачені правові наслідки відмови продавця передати товар та право покупця відмовитися від договору купівлі-продажу у разі відмови продавця передати товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ГПК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Таким чином, суд вбачає, що матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження перерахування позивачем відповідачу попередньої оплати за Договором 20-06/17 в сумі 386466,00 грн., в той час як відповідачем не надано доказів здійснення поставки на умовах зазначеного Договору або повернення здійсненої позивачем оплати, тому суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми неповернутої попередньої оплати за непоставлений товар.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольфстрім-Технологія" ( м. Харків, пр. Гагаріна, буд.43/2 офіс 601) на користь Приватного підприємства "Мерефянське мотороремонтне підприємство№2" (, Харківська обл., Харківський район, м.Мерефа, вул.Горького, буд. 187-В) суму неповернутої попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 386.466,00 грн. та судовий збір 5.796,99 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повне рішення складено 03.04.2018 р.

Суддя ОСОБА_2