РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.04.2018Справа № 910/22323/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Ірпінського міжрайонного управління водного господарства (08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гореничі, Житомирське шосе 21 км.)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інсталсайт" (04107, м.Київ. вул. Багговутівська, 40, кв.13)

про стягнення 12 794,22 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Роговський А.А.- за дов.

від відповідача: Лисяк Є.Б., Мартиновська З.І. - за дов.

ВСТАНОВИВ:

Ірпінське міжрайонне управління водного господарства звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом, посилаючись на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Інсталсайт" зобов'язань з оплати виконаних підрядних робіт за Актом № 1 від 23.12.2013 по договору № 71 від 17.12.2013, у зв'язку з чим просить стягнути 12 794,22 грн. вартості робіт, що залишилась неоплаченою.

Ухвалою суду від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 910/22323/17, розгляд справи призначено на 09.01.2018.

Ухвалою суду від 09.01.2018 у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справу № 910/22323/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 08.02.2018.

08.02.2018 до суду від відповідача надійшла заява про застосування спливу строку позовної давності.

Ухвалою суду від 08.02.2018 відкладено підготовче засідання на 27.02.2018

В судовому засіданні 27.02.2018 представниками сторін подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження, яке судом задоволено в порядку ч.3 ст.177 ГПК України.

21.03.2018 до суду від відповідача надійшла заява щодо застосування строків позовної заяви.

27.03.2018 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку на звернення із позовом до суду.

В судовому засіданні 27.03.2017 оголошено перерву до 05.04.218.

Відповідачем подано заперечення та клопотання про поновлення строку на звернення із позовом до суду,відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 05.04.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інсталсайт" (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ірпінське міжрайонне управління водного господарства" (далі - виконавець, позивач) укладено договір № 71 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе розробку розділу «Робочі креслення» робочого проекту по реконструкції об'єкту: «Розчистка річки Ірпінь, яка впадає в Київське водосховище, від замулення в межах Демидівської та Синяківської сільських рад Вишгородського району».

Згідно з п. 3.1. договору та протоколу про договірну ціну за виконані роботи замовник сплачує виконавцю 25 588,44 грн.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем були виконані роботи на загальну суму 25 588,44 грн., які були прийняті позивачем без жодних зауважень, про що свідчить складений та підписаний уповноваженими особами обох сторін акт здавання - приймання розділу «Робочі креслення» робочого проекту по договору № 71 від 17.12.2013, складений 23.12.2013.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконаних за договором робіт виконав частково, сплативши 12 794,22 грн., що становить 50% вартості виконаних робіт.

За доводами позивача, спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що відповідач всупереч умовам договору належним чином не виконав свої зобов'язання щодо розрахунку за виконанні роботи, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 12 794,22 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За змістом ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Матеріалами справи встановлено та відповідачем не спростовано факт виконання позивачем та передання відповідачу підрядних робіт на суму 25588,44 грн. без зауважень. Частина суми 12794,22 грн. - 50 % вартості робіт була оплачена відповідачем 08.10.2014 за платіжним дорученням.

Доказів оплати відповідачем суми 12 794,22 грн., у тому числі у встановлені строки, чи виявлення недоліків у виконаних роботах на спірну суму, суду не надано.

Заперечуючи проти позову, відповідач просив суд застосувати позовну давність, про що подав відповідну заяву.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом встановлено, що умовами укладеного сторонами Договору не визначено строку виконання грошового зобов'язання в частині здійснення розрахунків з позивачем за виконані роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 ст. 889 ЦК України, замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт:

1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом;

2) використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника;

3) надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором;

4) брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування;

5) відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов'язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника;

6) залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред'явленим до замовника іншою особою у зв'язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт.

Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства, відповідач повинен був оплатити позивачу обумовлену ціну після прийняття виконаних робіт, згідно акту № 1 від 23.12.2013.

Згідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи те, що строк позовної давності почав перебіг з 23.12.2013, то право на звернення до суду у позивача закінчилось 23.12.2016, а з відповідною позовної заявою позивач звернувся до суду тільки 12.12.2017, про що свідчить відтиск печатки відділу діловодства Господарського суду м. Києва, тобто після спливу строку позовної давності.

У клопотанні про поновлення строку позивач посилається на звернення із вимогою (лист від 11.08.2017) до відповідача про невиконання останнім своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, проте вказана вимога не поновлює строку позовної давності.

Оскільки позивач не зазначив інших правових підстав для визнання поважними причин пропуску ним строку позовної давності, у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 16.04.2018.

Суддя О.М.Ярмак