ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2018 Справа № 18/2499/12

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КІМ-ТРЕЙД", 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Машинобудівників, 11-А, оф.9, ідент. код 38738363

до відповідача публічного акціонерного товариства "Керамік", 36008, м.Полтава, вул.Кагамлика, 37, ідент. код 05513247

про стягнення 796296 грн.

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з"явились

Розглядається позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Кім-Трейд» до публічного акціонерного товариства «Керамік» про стягнення 796296 грн. у порядку загального позовного провадження в межах справи про банкрутство.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань в частині оплати послуг з охорони, встановлених на підставі Договору № 4 від 09.12.2013 року.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги не заперечує. При цьому, посилаючись на судову практику у справах про банкрутство зазначає, що в зв»язку з заміною кредитора у даному зобов»язанні, для правомірності оплати суми заборгованості новому кредитору за охоронні послуги згідно Договору № 4 від 09.12.2013 року, необхідно рішення суду.

Представники сторін в судове засідання 05.04.2018 року, призначене з приводу розгляду справи по суті не з»явились.

Від позивача надійшло клопотання (вх.№ 3504 від 04.04.2018 року) про розгляд справи без його представника, на підставі наявних документів.

Представник відповідача про причини неявки суд не проінформував, хоча про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином (підтверджується розпискою в поштовому повідомленні, арк. спр.72).

Суд зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст.202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 05.04.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, суд, встановив:

09 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Керамік» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Дуленка Андрія Григоровича («Замовник»), діючого на підставі Постанови Господарського суду Полтавської області від 12.09.2013 року по справі № 18/2499/12 та приватним підприємством «Альфа-С-2» в особі директора Сови Володимира Ілліча, діючого на підставі Статуту («Охорона») укладено Договір № 4 про надання послуг з охорони об'єктів.

За цим Договором Охорона зобов»язується здійснювати охорону приміщень, споруд, майна, території, а також матеріальних цінностей, які належать або передані Замовнику в оренду, збереження та здаються під охорону за адресою:

- м.Полтава, вул. Кагамлика, 37 ;

- м. Полтава, вул. Фрунзе, 146.

Замовник зобов»язується своєчасно здійснювати оплату послуг Охорони на умовах і в порядку, встановлених цим Договором.

Оплата за надані охоронні послуги здійснюється на умовах 50% передплати за поточний місяць на підставі рахунку-фактури Охорони шляхом перерахування Замовником відповідної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок Охорони. Акти виконаних робіт підписуються сторонами до 10 числа кожного місяця за минулий місяць та по закінченні дії Договору, і оплата вцілому за місяць проводиться не пізніше 3 числа місяця, наступного за звітним (п.4.2 Договору).

Означені послуги надавалися Охороною в період з грудня 2013 року по вересень 2015 року, що підтверджується підписаними сторонами Актами виконаних робіт (копії додаються, арк. спр.13-34).

Загальна сума виконаних робіт відповідно до підписаних сторонами Актів склала 796296 грн.

18.09.2017 року між приватним підприємством «Альфа-С-2» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «К1М-ТРЕЙД» укладено Договір № 1 про відступлення права вимоги (купівлі-продажу дебіторської заборгованості), згідно якого, Первісний кредитор передає належне йому право вимоги від ПАТ «Керамік» заборгованість за надані охоронні послуги на суму 796296 грн., а новий кредитор приймає право вимоги, яке належить первісному кредитору.

24.09.2017 року ТОВ "Кім-Трейд" звернулось до ліквідатора ПАТ "Керамік" Дуленка А.Г. з вимогою про погашення заборгованості в розмірі 796296 грн. за надані ПП "Альфа-С-2" послуги охорони майна банкрута в період з грудня 2013 року по вересень 2015 року.

Зазначену вимогу ліквідатором отримано 27.09.2017 року, проте на момент звернення позивача до суду з даним позовом (06.02.2018 року), відповідач заборгованість не сплатив.

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з охорони в сумі 796296 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у період з грудня 2013 року по вересень 2015 року було надано відповідачу послугу з охорони на загальну суму 796296 грн., що підтверджується підписаними сторонами Актами виконаних робіт (арк. спр.13-34).

Згідно з п. 5.2.4 Договору замовник зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахунки з Охороною за надані охоронні послуги.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач у строки, встановлені Договором №4 від 09.12.2013 року за надані послуги з охорони не розрахувався.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення суму.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт виконання позивачем своїх зобов'язань з надання послуг та факт порушення відповідачем своїх зобов'язань, в частині оплати за надані послуги, підтверджені матеріалами справи, та строк оплати станом на момент розгляду справи настав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення 796296 грн. боргу.

Судові витрати пов"язані з розглядом справи, відповідно ст. 129 ГПК України, - покладаються на відповідача.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, за подання позову позивач сплатив 14325,92 грн. судового збору квитанцією № 3150 від 13.12.2017 року (а.с. 8) та 1600 грн. квитанцією 40P20374 від 23.10.2017 року (за заявою кредитора про визнання майнових вимог у справі № 18/2499/12, а.с. 7).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки ціна позову, що розглядається, становить 796296 грн., то судовий збір за подання даного позову становить 11944,44 грн.

З вказаного можна зробити висновок, що позивачем надлишково сплачено 3981,48 грн. судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тобто, судовий збір у розмірі 3981,48 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст.233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Керамік" (36008, м.Полтава, вул.Кагамлика, 37, ідент. код 05513247) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КІМ-ТРЕЙД" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Машинобудівників, 11-А, оф.9, ідент. код 38738363) 796296,00 грн. боргу, 11944,44 грн. судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету товариству з обмеженою відповідальністю "КІМ-ТРЕЙД" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Машинобудівників, 11-А, оф.9, ідент. код 38738363) 3981,48 грн. судового збору, сплаченого на підставі банківських квитанцій, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи № 18/2499/12.

Видати накази з набранням цією ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали складено 16.04.2018 року

Суддя Іванко Л.А.