КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 910/19633/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від позивача: згідно протоколу судового засідання; від відповідача-1: згідно протоколу судового засідання від відповідача-2: згідно протоколу судового засідання від відповідача-3: згідно протоколу судового засідання від третьої особи-1: згідно протоколу судового засідання від третьої особи-2: згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" та Національного банку України
на рішенняГосподарського суду міста Києва
від31.01.2018
суддя Смирнова Ю.М.
повний текст складено12.02.2018
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест", м. Київ
до1) Національного банку України, м. Київ 2) публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ 3) публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Київ", м. Київ
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, м. Київ 2) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць Інна Олександрівна, м. Київ
провизнання недійсним договорів та скасування державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно

За результатом розгляду апеляційних скарг Київський апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" (надалі-позивач/ТОВ «Київщина-Інвест») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (надалі -відповідач 1/НБУ) публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (надалі-відповідач 2/ПАТ АБ «Укргазбанк») та публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" (надалі -відповідач 3/ПАТ «АКБ «Київ), в якій просило суд:

1. визнати недійсним укладений 26.02.2010 між ПАТ «АКБ «Київ» та НБУ договір за реєстровим № 31 про внесення змін до іпотечного договору від 21.10.2008 за реєстровим № 262, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 21.10.2008 за реєстровим № 262 в частині передачі ПАТ «АКБ «Київ» НБУ в іпотеку: земельну ділянку площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058 та земельну ділянку площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, які розташовані на території Київської області, Обухівського району, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд";

2. визнати недійсним укладений 12.08.2015 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та НБУ договір іпотеки, серія та номер 1285, посвідчений приватним нотаріусом Заєць І.О. щодо передачі ПАТ «АКБ «Київ» НБУ в іпотеку: земельну ділянку площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058 та земельну ділянку площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, які розташовані на території Київської області, Обухівського району, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд";

3. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9624973 від 27.12.2013, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною (номер свідоцтва НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), номер запису про обтяження: 4112605 стосовно земельної ділянки площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область. Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства;

4. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 9520013 від 25.12.2013, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною (номер свідоцтва НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), номер запису про іпотеку: 4092123 стосовно земельної ділянки площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ"Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства;

5. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23634707 від 13.08.2015, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць Інною Олександрівною (номер свідоцтва НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2), номер запису про обтяження: 10785800 стосовно земельної ділянки площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ"Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства;

6. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23634948 від 13.08.2015, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць Інною Олександрівною (номер свідоцтва НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2), номер запису про іпотеку: 10785929 стосовно земельної ділянки площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства;

7. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 9522151 від 25.12.2013, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною (номер свідоцтва НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), номер запису про обтяження: 4092791 стосовно земельної ділянки площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства;

8. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 9522151 від 25.12.2013, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною (номер свідоцтва НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), номер запису про іпотеку: 4092835 стосовно земельної ділянки площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства;

9. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23633525 від 13.08.2015, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць Інною Олександрівною (номер свідоцтва НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2), номер запису про обтяження: 10785243 стосовно земельної ділянки площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства;

10. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23633720 від 13.08.2015, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць Інною Олександрівною (номер свідоцтва НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2), номер запису про іпотеку: 10785361 стосовно земельної ділянки площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач зазначає, що він як власник земельних ділянок, що розташовані на території Київської області, Обухівського району, смт. Козин, ТІЗ "Грун-Зунд" не може скористатись своїм правом на розпорядження вказаним майном, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують записи про обтяження зазначених земельних ділянок. При цьому, позивач стверджує, що рішення про реєстрацію відповідних обтяжень підлягають скасуванню, так як договори про передачу земельних ділянок в іпотеку були укладені з порушенням вимог законодавства України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 910/19633/17 позов задоволено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 202, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 4, 5 Закону України «Про іпотеку», ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст.ст. 74, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 910/19633/17, ПАТ АБ «Укргазбанк» (надалі-скаржник-1) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а саме, ст. ст. 203, 215, 388 Цивільного кодексу України та ст. 40 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також норм процесуального права.

При цьому, заявник апеляційної скарги зазначає, ПАТ АБ «Укргазбанк» набув у власність спірні земельні ділянки на виконання Плану врегулювання неплатоспроможного банку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 № 096/15 та постанови Кабінету Міністрів України № 61 від 11.02.2015, які є чинними на сьогоднішній день, а тому враховуючи положення підпункту 2 пункту 2 ч. 10 ст. 40 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», він (ПАТ АБ «Украгазбанк» як приймаючий банк) не права відмовитися повністю або частково від прийняття активів неплатоспроможного банку. Таким чином, вказані обставини свідчать про правомірність набуття ПАТ АБ «Украгазбанк» у власність земельних ділянок, а відтак, оскільки ст. 388 Цивільного кодексу України надає право особі витребувати майно у добросовісного набувача лише титульному володільцю майна, статус якого позивачем не набуто з огляду на те, що ПАТ «АКБ «Київ» не було виконано рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/5176/14, то на думку заявника апеляційної скарги, ТОВ «Київщина-Інвест» не вірно було обрано спосіб захисту свого порушено права.

Крім того, за доводами скаржника, судом першої інстанції не було враховано те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» було отримано активи неплатоспроможного банку на виконання Плану врегулювання неплатоспроможного банку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 № 096/15, та в момент укладення договору не порушувались права та інтереси ПАТ «Київщина-Інвест», чим порушено норми ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 у справі № 910/19633/17 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/19633/17; розгляд апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 910/19633/17 призначено на 02.04.2018 об 11 год. 40 хв.

Також, не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 910/19633/17, Національний банк України (надалі-скаржник-2) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга скаржника-2 мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, що виражено неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи; не вжиттям всіх необхідних заходів для повного та всебічного розгляду справи, та порушення норм матеріально права, зокрема, ст.ст. 11, 203, 256, 257, 261, 626 628, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 5 Закону України «Про іпотеку» та ст. ст. 2, 7 ГПК України.

Так, Національний банк України у поданій ним апеляційній скарзі зазначає, що останній не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на порушення прав позивача. При цьому, основною визнання правочину недійсним є порушення норм ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме невідповідність нормам закону. За доводами скаржника-2, позовна вимога, яка була задоволена місцевим господарським судом, виходить не з порушення Національним банком України як відповідачем прав позивача, а порушенням в частині передачі в іпотеку земельної ділянки кадастровий номер :03:033:0055 та земельної ділянки кадастровий номер :03:033:0058, що в свою чергу встановлено судами після факту такої передачі. Встановлення судом відповідних юридичних фактів порушення норм закону на момент укладення оскаржуваних договорів відсутні.

Також, скаржник-2 зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми, щодо незастосування строків позовної давності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 розгляд апеляційної скарги НБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 910/19633/17 призначено на 02.04.2017 та об'єднано апеляційні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» та НБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 910/19633/17 в одне апеляційне провадження; розгляд скарг призначено на 02.04.2018.

23.03.2018 через відділ автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «Київщина-Інвест» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційні скарги ТОВ «Київщина-Інвест заперечує проти доводів скаржників 1,2 викладених у апеляційних скаргах, та вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставин, належним чином дослідив наявні докази, а відтак, оскаржуване судове рішення прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 розгляд справи № 910/19633/17 відкладено на 10.04.2018.

04.04.2018 через відділ автоматизованого розподілу контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від НБУ надійшли додаткові письмові пояснення по суті спору.

05.04.2018 через відділ автоматизованого розподілу контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «Київщина-Інвест» надішли доповнення до відзиву на апеляційні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» та Національний банк України.

У судовому засіданні представник скаржника-1 вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав.

Представник скаржника-2 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримував, з викладених у ній підстав.

Адвокат позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на неї.

Інші учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Підпунктом 9 п.1 Перехідних положень ГПК України роз'яснено, що справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечувалось сторонами, що 13.08.2009 між позивачем та відповідачем -3 було укладено договір міни, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матюховою Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2303 (надалі - договір міни).

Згідно з п. 1.1 договору міни, ПАТ «АКБ «Київ» зобов'язується передати у власність належні їй майнові права на нерухоме майно в обмін на належні ТОВ «Київщина-Інвест» земельні ділянки, а ТОВ «Київщина-Інвест» передає ПАТ «АКБ «Київ» у власність належні їй земельні ділянки в обмін на належні стороні 1 майнові права на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1.2 договору міни, у власність ПАТ «АКБ «Київ» переходить наступне нерухоме майно: земельна ділянка № 1: площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд" цільове призначення (використання) якої - для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка № 2: площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд" цільове призначення (використання) якої для ведення особистого селянського господарства.

21.10.2008 року між Національним банком України, як іпотекодержателем та ПАТ «АКБ «Київ», як іпотекодавцем було укладено іпотечний договір (надалі-договір іпотеки 1), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 21.10.2008 за реєстровим № 262 ( т. 1. а.с. 195-197).

В подальшому, 26.02.2010 між ПАТ «АКБ «Київ», як іпотекодавцем та НБУ, як іпотекодержателем було укладено договір за реєстровим № 31 про внесення змін до іпотечного договору від 21.10.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 21.10.2008 за реєстровим № 262 ( т. 1, а.с. 202-202).

Відповідно до п. 1 якого сторони дійшли згоди про внесення змін до п. 1.1 вказаного іпотечного договору та виклали п. 1.1 в наступній редакції:

" 1.1. З метою забезпечення належного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором № 50 від 21.10.2008, додаткового договору № 1 від 08.12.2008, додаткового договору № 2 від 10.12.2009 та додаткового договору № 3 від 12.02.2010, додаткового договору № 4 від 26.02.2010 до вищевказаного кредитного договору, укладеного між іпотекодавцем (за кредитним договором-позичальник) та іпотекодержателем (за кредитним договором-кредитодавець), за яким позичальник отримав від кредитодавця кредит на загальну суму 195000000,00 грн. з процентною ставкою - у розмірі облікової ставки Національного банку України плюс 0,5 відсоткового пункту щомісячно в передостанній робочий день місяця до 13 години - за період з першого по останнє число поточного місяця та з строком погашення до 25.03.2016 (основне зобов'язання), іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателеві нерухомість, зокрема: земельну ділянку кадастровий номер :03:033:0058, загальною площею 4,5141 га, та земельну ділянку кадастровий номер :03:033:0055, загальною площею 1,0887 га, які розташовані на території: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд" ( т. 1, а.с. 198-205).

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору від 26.02.2010 про внесення змін до іпотечного від 21.10.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), відповідно до якого внесено запис про іпотеку земельної ділянки 1, реєстраційний номер іпотеки: 9566154 (номер запису про іпотеку: 4092123) та внесено запис про іпотеку земельної ділянки 2, реєстраційний номер іпотеки: 9566156 (номер запису про іпотеку: 4092835).

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2015 № 128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2015 № 39 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АКБ "Київ", згідно з яким запроваджено строком на 3 місяці з 25.02.2015 по 25.05.2015 тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АКБ "Київ".

25.06.2015 у відповідності до постанови Правління Національного банку України від 24.06.2015 № 411 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Київ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 122 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКБ "Київ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКБ "КИЇВ" та призначено уповноважену особу на ліквідацію ПАТ "АКБ "Київ".

Як вбачається з матеріалів справи, що 06.07.2015 між ПАТ "АКБ "Київ", як неплатоспроможним банком та ПАТ АБ «Укргазбанк», як приймаючим банком було укладено договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстровано в реєстрі за № 4546.

Згідно з п. 1.1 договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, неплатоспроможний банк передає у власність, а приймаючий банк приймає у власність нерухоме майно - земельну ділянку, що належить на праві власності неплатоспроможному банку: земельну ділянку, розташовану: Київська область, Обухівський р-н, смт. Козин, кадастровий номер :03:033:0055, реєстраційний номер майна 31, площею 1,0887 (одна ціла вісімсот вісімдесят сім десятитисячних) га, за ціною (ринкова вартість) 3759000,00 грн. без ПДВ, визначеною у порядку, передбаченому п. 1.3. цього Договору.

Також, 06.07.2015 між ПАТ "АКБ "Київ", як неплатоспроможним банком та ПАТ АБ "Укргазбанк", як приймаючим банком було укладено договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. та зареєстровано в реєстрі за № 4545.

Відповідно до пункту 1.1. договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, неплатоспроможний банк передає, а приймаючий банк приймає у власність нерухоме майно - земельну ділянку, що належить на праві власності неплатоспроможного банку: земельну ділянку, розташовану: Київська область, Обухівський р-н, смт. Козин, кадастровий номер :03:033:0058, реєстраційний номер майна 31, площею 4,5141 (чотири цілих п'ять тисяч сто сорок одна десятитисячна) га (далі - земельна ділянка, нерухоме майно), за ціною (ринкова вартість) 16114000,00 грн. без ПДВ, визначеною у порядку, передбаченому п. 1.3. цього Договору.

Як вбачається з матерів справи та встановлено судом першої інстанції, що 12.08.2015 між Національним банком України, як іпотекодавцем та ПАТ АБ "Укргазбанк", як іпотекодержателем було укладено іпотечний договір, серія та номер 1285, посвідчений приватним нотаріусом Заєць І.О. (надалі - іпотечний договір -2)

Відповідно до п. 1. іпотечного договору 2 цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитних договорів від 21.10.2008 № 50, від 29.12.2008 № 148, від 13.02.2009 № 10/09, від 13.02.2009 № 10/09/1; від 06.03.2009 № 10/09/2; від 12.06.2009 № 10/09/3; від 11.12.2008 № 136; від 08.12.2008 № 125; від 09.10.2008 № 52/10-08/СТ, укладених між сторонами, та будь-яких додаткових договорів (правочинів) до них, додатків, змін та доповнень до них, які чинні на момент укладення цього договору, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, зокрема, але не виключно, щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов (кредитні договори), в тому числі вимоги щодо: повернення іпотекодавцем іпотекодержателю кредиту у сумі, на умовах та у строки, передбачені кредитними договорами; сплати іпотекодавцем процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному кредитними договорами; виконання іпотекодавцем інших зобов'язань, передбачених кредитними договорами, у повному обсязі, на умовах і в строки, визначені в кредитних договорах (у тому числі при зміні строків виконання зобов'язань), у тому числі зобов'язань щодо сплати неустойок (пені та штрафів) та відшкодування збитків тощо.

Пунктом 4 іпотечного договору 2 визначено, що на виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитними договорами іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, в тому числі:

- земельну ділянку, площею 1,0887 га, кадастровий номер якої :03:033:0055, яка розташована на території Київської області, Обухівського району, смт. Козин (предмет іпотеки-46), що належить іпотекодавцю на підставі договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. 06.07.2015 за реєстровим № 4546;

- земельну ділянку, площею 4,5141 га, кадастровий номер якої :03:033:0058, яка розташована на території Київської області, Обухівського району, смт. Козин (предмет іпотеки-47), що належить іпотекодавцю на підставі договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. 06.07.2015 за реєстровим № 4545 ( т. 1, а.с. 147-159).

На підставі іпотечного договору 2, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого до Реєстру внесено запис про іпотеку земельної ділянки 1 (номер запису про іпотеку:10785929) та земельної ділянки 2 (номер запису про іпотеку:10785361).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" зазначає, що укладений між ним та відповідачем-3 договір міни від 13.08.2009, а також укладені між відповідачем-2 та відповідачем -3 договори про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 06.07.2015 визнані недійсними в судовому порядку, а тому відповідач-3 не мав повноважень передавати земельні ділянки в іпотеку третім особам, а ПАТ АБ "Укргазбанк" не мав правових підстав для реєстрації себе іпотекодержателем земельних ділянок 1 та 2 та подальшої передачі в іпотеку земельних ділянок 1 та 2 Національному банку України.

Вказане й стало підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов, погодився із доводами позивача, покладеними в основу підстав позову.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України ( надалі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За правовою природою Іпотечний договір 1 та Іпотечний договір 2 є договорами іпотеки.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За приписами ст. 5 Закону України "Про іпотеку", предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Як вже зазналось вище, 21.10.2008 року між Національним банком України, як іпотодержателем та ПАТ «АКБ «Київ» було укладено іпотечний договір 1.

Місцевим господарським судом та судовою колегією встановлено, що у п. 1 іпотечного договору 1 вказано, що відповідні земельні ділянки належать іпотекодавцю - ПАТ "АКБ "Київ" на праві власності на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Матюховою Т.П. 13.08.2009 за реєстровим № 2303.

Разом з тим у п.п. 4.46, 4.47 іпотечного договору-2 зазначено, що земельні ділянки кадастровий номер :03:033:0058 та кадастровий номер :03:033:0055 належать іпотекодавцю- ПАТ АТ "Укргазбанк" на підставі договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможному банку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. 06.07.2015 за реєстровим № 4546 та договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможному банку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. 06.07.2015 за реєстровим № 4545 відповідно.

Місцевим господарським судом також встановлено, що:

- постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2011 у справі № 6/151 договір міни від 13.08.2009, укладений між відповідачем -3 та позивачем було визнано недійсним.

- рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2015 у справі № 911/5176/14 застосовано наслідки недійсності правочину (договору міни від 13.08.2009) та, зокрема, зобов'язано ПАТ «АКБ "Київ» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" земельну ділянку, площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт.Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначенням (використання): для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільовим призначенням (використання): для ведення особистого селянського господарства загальною вартістю 176267730,00 грн.;

- рішенням Господарського суду Київської області від 07.07.2016 у справі № 911/3879/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2017:

- визнано недійсним договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 06.07.2015, який укладено між публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 4546;

- визнано недійсним договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 06.07.2015, який укладено між публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 4545;

- витребувано з чужого незаконного володіння публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" земельну ділянку площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства.

Також, рішенням Господарського суду Київської області від 07.07.2016 у справі № 911/3879/15 встановлено, що оскільки договір міни від 13.08.2009, укладений між публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" у судовому порядку визнано недійсним, ПАТ "АКБ "Київ" не набувало право власності на спірні земельні ділянки і відповідне право наявне у товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №304321, виданого Обухівським районним відділом Київської регіональної філії Центр ДЗК 23.01.2006, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №0048.

Також в ході розгляду справи № 911/3879/15 судом встановлено, що не будучи власником спірних земельних ділянок, ПАТ "АКБ "Київ" не мало повноважень розпоряджатись ними.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2015 у справі № 911/5176/14 мають преюдиціальне значення та повторного доказування не потребують.

Відтак, оскільки за приписами ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки може бути нерухоме майно, яке належить іпотекодавцю на праві власності, а матеріалами справи підтверджується, що іпотекодавцями за спірними договорами іпотеки - Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" право власності на спірні земельні ділянки не набувалось (з огляду на визнання недійсними договорів міни та договорів про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку), такі іпотечні договори в частині передачі земельних ділянок 1 та 2 суперечать положенням ст. 5 Закону України "Про іпотеку".

Отже, місцевим господарський судом правомірно було задоволено позовні вимоги ТОВ «Київщина-Інвест» про визнання оскаржуваних іпотечних договорів недійсними в частині передачі в іпотеку земельної ділянки кадастровий номер :03:033:0055 та земельної ділянки кадастровий номер :03:033:0058, у зв'язку з їх обґрунтованістю та доведеністю.

Статтею 4 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 1, 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Як вбачається з наявної у справі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі Іпотечного договору 1 та Іпотечного договору 2 до Реєстрів були внесені відповідні записи про обтяження (іпотеку) вищевказаних земельних ділянок.

У зв'язку із задоволення позовних вимог в частині визнання недійними іпотечних договорів, а отже, в порядку ст. 216 ЦК України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Щодо посилання скаржника-1 в апеляційній скарзі про те, що оскаржувані іпотечні договори не порушують прав та інтересів позивача, оскільки останній не є стороною даних правочинів колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вірно було встановлено судом першої інстанції та підтверджується відомостями, наявними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (витяг № 89423969 від 13.06.2017 та витяг № 89430674 від 13.06.2017), позивач є власником земельних ділянок, які виступають предметом спірних договорів, позаяк наявність обтяжень, що виникають із спірних іпотечних договорів, порушують права позивача як власника даного нерухомого майна, в тому числі щодо розпорядження таким майном.

Так, в апеляційній скарзі та в додаткових поясненнях відповідач-1 вказує про те, що позивачем було пропущено строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсним укладеного 26.02.2010 між відповідачем-3 та відповідачем-1 договору за реєстровим № 31 про внесення змін до іпотечного договору від 21.10.2008, оскільки ТОВ «Київщина-Інвест» було обізнано про існування оспорюваного договору ще в 2011 році.

В підтвердження зазначених обставин Національний банк України посилається на постанову Вищого господарського суду України від 13.12.2011 року у справі № 6/151, а також листи-відповіді відповідача -1 на звернення позивача від 07.02.2012 року та від 25.04.2012 року.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У п. 2.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, щодо вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається, за загальним правилом, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України), за винятком випадків, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Обґрунтовуючи неможливість більш раннього звернення до суду з позовною заявою, позивач посилається на те, що з моменту визнання недійсним договору міни, ТОВ «Київщина-Інвест» зверталось з листами до ПАТ «АКБ «Київ, Національного банку України та Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області про повернення позивачу земельних ділянок і Державного акту на право власності на них, отриманих за договором міни від 13.08.2009, про внесення змін до договору іпотеки укладеного між відповідачем -1 та відповідачем-2 та про виключення з Державного реєстру іпотек записів за № 956615 та № 9566154 від 26.02.2010; водночас Національний банк України у своїх листах від 07.02.2012 року та від 25.04.2012 року не заперечував своєї участі у реституції, у зв'язку визнання недійсним договору міни від 13.08.2009. Однак ПАТ «АКБ «Київ» ухилялося від передачі ТОВ «Київщина-Інвест» як самих земельних ділянок, так і правовстановлюючого документу на них, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АБ №304321. Оскільки позивач не мав змоги повернути право власності на своє нерухоме майно і зареєструвати це право власності в установленому законодавством порядку вимушений був звертатися до суду за захистом свого порушено права (про що свідчить надані до матеріалів справи № 910/19633/17 копії судових рішень).

Як вказує позивач, рішенням Господарського суду Київської області від 07.07.2016 у справі № 911/3879/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2017:

- визнано недійсним договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 06.07.2015, який укладено між публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 4546;

- визнано недійсним договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 06.07.2015, який укладено між публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 4545;

- витребувано з чужого незаконного володіння публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-Інвест" земельну ділянку площею 4,5141 га, кадастровий номер :03:033:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, площею 1,0887 га, кадастровий номер :03:033:0055, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, ТІЗ "Грін-Зунд", цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства.

09.06.2017 ТОВ «Київщина-Інвест» було здійснило реєстрацію права власності на земельні ділянки.

Як зазначає позивач, 18.07.2017 він звернувся до відповідача -1 з вимогою про виключення земельних ділянок з предмету іпотеки за іпотечним договором, укладеним між відповідачем -3 та відповідачем -1. Проте, Національний банк України листом від 10.08.2017 повідомив ТОВ «Київщина -Інвест» про те, що не має наміру виключати земельні ділянки з предмету іпотеки.

Таким чином за доводами позивача, саме 10.08.2017 останній довідався, що його право порушене, оскільки до цього відповідач-1 в попередній листах не заперечував своєї участі в реституції, у зв'язку із визнанням недійсним договору міни від 13.09.2009.

07.11.2017 ТОВ «Київщина-Інвест» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою.

Колегія суддів дослідивши надані як позивачем так і відповідачем-1 докази, зокрема, листи-вимоги позивача до ПАТ «АКБ «Київ, Національного банку України та Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області, пришла до висновку, що в даному випадку початок відліку строку позовної давності обчислюється з моменту коли позивач довідався про порушення його прав, а саме 19.12.2011 ( лист № 01/19/12 від 19.11.2011).

Як вбачається з копії листа ТОВ «Київщина-Інвест» № 01-19/12 від 19.12.2011, останнє зверталась до ПАТ «АКБ «Київ», НБУ та Головного управління НБУ по м. Києву та Київській області з вимогою про повернення позивачу земельних ділянок і Державного акту на право власності на них, отриманих за договором міни від 13.08.2009, про внесення змін до договору іпотеки укладеного між відповідачем -1 та відповідачем-3 та про виключення з Державного реєстру іпотек записів за № 956615 та № 9566154 від 26.02.2010.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами скаржника-2, що позивач був обізнаний про наявність укладеного між ним та відповідачем-3 договору іпотеки ще в 2011 році.

Питання щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" (із змінами і доповненнями).

Правова позиція щодо застосування ст. 267 ЦК України та необхідності з'ясування питання поважності чи неповажності причин пропущення позовної давності наведена, зокрема у постановах Верховного Суду України від 13.05.2014 у справі № 3-14гс14 та від 17.02.2016 у справі № 6-2471цс15.

В силу ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Виходячи з загальних засад цивільного (господарського) законодавства та судочинства, до поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

За умовами ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду дослідивши наданні позивачем докази в обґрунтування неможливості звернення до суду за захистом свого порушеного права шляхом подання позову до суду про визнання недійними зазначених договорів у передбачений ст. 257 ЦК України строк дійшла висновку, що порушене право ТОВ «Київшина-Інвест» підлягає захисту на підставі ч. 5 ст. 267 ЦК України, оскільки позивач починаючи з 19.12.2011 року своїми діями намагався, як в порядку листування, (тобто вирішити питання мирним шляхом) та і в порядку господарського судочинства відновити свої порушені права, а саме право власності на земельні ділянки.

Також враховуючи той факт, що ТОВ «Київщина-Інвест» було з 2011 року було фактично було позбавлений можливості зареєструвати за собою право власності на земельні ділянки, та, відповідно, не мало змоги звернутися до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання недійсним договору іпотеки укладеного 26.02.2010 між ПАТ «АКБ «Київ» та НБУ договір за реєстровим № 31 про внесення змін до іпотечного договору від 21.10.2008 за реєстровим № 262, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 21.10.2008 за реєстровим № 262, а також враховуючи те, позивач отримав можливість зареєструвати своє право власності лише після набранням законної сили рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/3879/15 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, а, відтак, і звернутися до суду про недійсними визнання іпотечних договорів.

Як вже зазначалось вище, 09.06.2017 за ТОВ «Київщина-Інвест» було здійснено реєстрацію права власності на земельні ділянки.

Статтею 120 Земельного кодексу України унормовано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

У відповідності до ч. 1 ст.21 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що хоча позивач з 11.12.2011 і був обізнаний про існування укладеного між відповідачем -1 та відповідачем -3 договору іпотеки, проте саме з 09.06.2017 ( з моменту реєстрації права власності на земельні ділянки) у позивача виникло право на звернутися до суду з позовом про визнання оспорюваних правочинів недійсними.

Частиною 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, інші доводи скаржників 1, 2, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Також, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 та Розділом ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" та Національного банку України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 910/19633/17 залишити без змін.

2. Справу № 910/19633/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 13.04.2018.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Сулім