УХВАЛА

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 24/5009/7976/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства ""Приазовкурорт"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду у складі Склярук О.І. - головуючий, Агапов О.Л., Геза Т.Д. від 24 січня 2017 року та рішення Господарського суду Запорізької області у складі Азізбекян Т.А. від 04 травня 2012 року

за позовом Бердянського місцевого прокурора в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до (1) виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області; (2) приватного акціонерного товариства ""Приазовкурорт"; (3) Бердянської міської ради Запорізької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача комунального підприємства "Бердянське бюро технічної інвентаризації"

та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 (1) приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровлення"; (2) Федерації профспілок України; (3) Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; (4) Запорізької обласної ради профспілок; (5) приватного підприємства "Сенді"

про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2017 року приватне акціонерне товариство "Приазовкурорт" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24 січня 2017 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 04 травня 2012 року, при цьому провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

Вказану скаргу разом зі справою № 24/5009/7976/11 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За наслідками перевірки матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року), ухвалою Суду від 12 березня 2018 року, скаргу приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт" залишено без руху з наданням скаржникові строку на наведення інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

03 квітня 2018 року до Суду надійшов лист скаржника разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку з інших підстав.

Такими "іншими" підставами скаржник визначає неналежне виконання юрисконсультом товариства своїх посадових обов'язків, що полягало у залученні до процесу підготовки (та відповідно подання) касаційної скарги у даній справі третьої особи, яка своїми недобросовісними діями завадила товариству вчасно звернутися до касаційного суду.

Однак Суд не вважає наведені доводи такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку, оскільки товариство має самостійно дбати про компетентність своїх співробітників та допускати можливість недоліків їх роботи і крім цього, наводячи свої обґрунтування, скаржник, не надає жодних доказів у їх підтвердження, а саме за результатами оцінки таких доказів (а не простого викладу обставин, що не можуть бути перевірені) Суд може прийняти рішення про поновлення строків.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (див. рішення Суду у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

За наведених вище обставин, Суд не вбачає підстав для поновлення приватному акціонерному товариству "Приазовкурорт" пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, оскільки усі доводи, що наведені скаржником у заяві, не визнаються Судом поважними та такими, що дають підстави для втручання у принцип res judicata.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, керуючись підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 119, 174, 234, частиною 3 статті 292, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), статтями 107 - 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24 січня 2017 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 04 травня 2012 року у справі № 24/5009/7976/11.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г