РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2018Справа № 910/1015/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Лавина"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ВІПА"
простягнення 454 979, 63 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

Представники сторін:
від позивача:Стеблєцова В.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТРЦ ЛАВИНА" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІПА" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості по орендній платі згідно договору оренди № А4008 від 18.10.2016 у розмірі 344 142, 32 грн., штрафних санкцій у розмірі 103 242, 70 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 7 594,61 грн., у зв'язку із не належним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди № А4008 від 18.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/1015/18 та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26.02.2018 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки представник позивача не є повноважним тому, що не є адвокатом та позовна заява з додатками підписані не повноважним представником. Також відповідач стверджує, що за результатом листування сторони дійшли згоди про дострокове припинення дії договору, а тому договір слід вважати припиненим з 25.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та викликано сторони в судове засідання для розгляду справи по суті на 30.03.2018.

26.02.2018 позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому він вказує на те, згідно положень Конституції України представник позивача діяла на підставі належним чином оформленої довіреності та мала всі відповідні повноваження, а також зазначає, що 29.12.2017 сторонами підписано договір про розірвання вказаного вище договору оренди № А4008 від 18.10.2016., відповідно до якого вказаний Договір оренди було розірвано 31.12.2017.

23.03.2018 представником відповідача через канцелярію суду надано клопотання про перенесення розгляду справи, мотивоване тим, що представник позивача перебуватиме у відрядженні станом на час, у який має відбутися судове засідання по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Водночас, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - юридичної особи щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні в малозначній справі представника згідно з ч. 2-3 ст. 56 та ч. 2. ст. 58 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так, ухвала суду від 07.03.2018 була надіслана за адресою відповідача, що зазначена у позовній заяві та була отримана відповідачем 21.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 237, що міститься в матеріалах справи, а отже - про дату, час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином та завчасно.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги те, що відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити, за необхідності, участь у судовому засіданні іншого представника, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхиляється.

30.03.2018 представник відповідача, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, що відбулося 30.03.2018 наполягав на задоволенні позову, надав суду усні пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 30.03.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЦ ЛАВИНА" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІПА" (Орендар) було укладено договір оренди № А4008 (надалі - Договір) Приміщення № А4008, площею 41,59 м2 (надалі за текстом - Приміщення), на першому поверсі торгово-розважального центру «Лавина», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6Д (надалі за текстом - ТРЦ), з метою розміщення магазину одягу, купальників, нижньої білизни, предпостільної білизни, шкарпетко-панчішних виробів, аксесуарів, еротичної білизни та одягу для спорту.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Орендодавець зобов'язується передати у строкове, платне користування Орендарю Приміщення, а Орендар зобов'язаний прийняти приміщення в строкове користування, сплачувати Орендодавцеві обумовлені в цьому Договору оренди платежі та виконувати інші умови цього Договору оренди.

Пунктом 3.1. Договору обумовлено, що цей Договір оренди набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до закінчення строку оренди. Зобов'язання фінансового характеру (в тому числі ті, що стосуються сплати Орендарем на користі, Орендодавця будь-яких платежів, штрафних санкцій, відшкодування шкоди, збитків) припиняються з моменту їх належного виконання, незалежно від припинення дії Договору оренди (в тому числі, дострокового).

Згідно п. 10.1. Договору, з моменту передачі Орендареві Приміщення Орендар зобов'язаний сплачувати на користь Орендодавця Орендну плату та інші платежі, які передбачені цим Договором.

Пунктом 10.2. Договору встановлено, що орендна плата, яку Орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати Орендодавцеві складається з таких частин:

a) Основна орендна плата;

b) Експлуатаційна орендна плата;

c) Маркетингова орендна плата;

d) Плата з обороту.

Орендар сплачує окремими платежами кожну із частин Орендної плати (окремо Основну орендну плату, Експлуатаційну орендну плату, Маркетингову орендну плату, Плату з обороту).

Відповідно до п. 10.3. Договору, сторони домовилися, що будь-які та всі положення цього Договору, що стосуються визначення Орендної плати та будь-яких інших платежі а, які Орендар зобов'язаний сплачувати Орендодавцеві, є істотною умовою цього Договору оренди та, відповідно, порушення будь-якого із таких положень Договору оренди є істотним порушенням.

Відповідно до п. 11.1. Договору, Орендар зобов'язаний щомісячно, починаючи з другого місяця строку оренди, сплачувати Орендодавцю плату з обороту.

Пунктом 13.3. Договору передбачено, що Орендна плата мас сплачуватися на рахунок Орендодавця не залежно від направлення Орендодавцем відповідного рахунка. Орендодавець направляє рахунки на здійснення відповідних платежів Орендарем лише для зручності.

Відповідно до п. 14.1. Договору, Орендодавець забезпечує належне функціонування та експлуатацію Торгового центру та Земельної ділянки, в тому числі за рахунок сплати Орендарем Експлуатаційної орендної плати. З цією метою Орендодавець несе експлуатаційні витрати.

Пунктом 15.1. Договору обумовлено, що Орендодавець на власний розсуд та у будь-якій формі та у будь-який спосіб, в тому числі із залученням третіх осіб, проводить маркетингові та рекламні заходи, пов'язані з діяльністю Торгового центру (далі також «маркетингова діяльність»), в тому числі за рахунок сплати Орендарем Маркетингової орендної плати. З цією метою Орендодавець несе Маркетингові витрати.

Згідно п. 17.1. Договору, Орендар компенсує Орендодавцеві вартість Комунальних послуг, що споживаються в Приміщенні, без додаткових нарахувань на свого користь. Орендар також зобов'язаний компенсувати Орендодавцю витрати, які несе Орендодавець на Комунальні послуги, які споживаються в зв'язку з експлуатацією Торгового центру та Площ загального користування, а також Земельної ділянки та які розподіляються між всіма орендарями Торгового центру пропорційно площі Приміщення до загальної площі Торгового центру.

Порядок та формули розрахунку основної орендної плати, експлуатаційної орендної плати, маркетингової орендної плати, а також плати з обороту визначений у п. п. 10.4., 10.5.,10.6 та 11.6. відповідно.

Згідно п. 28.3. Договору, по спливу одного року Договору оренди Орендар має право розірвати цей Договір оренди в односторонньому порядку, незалежно від причин та обставин, направивши про це повідомлення Орендодавцеві по менше як за 3 (три) місяців. В такому випадку у зв'язку із таким розірванням будь-які штрафні санкції до Орендодавця не можуть застосовуватися, сплачений Орендарем забезпечувальний платіж зараховується в рахунок виконання грошових обов'язків Орендаря за цим Договором.

Водночас, відповідно до 28.4. Договору, у випадку несплати Орендарем в повному обсязі грошових зобов'язань за цим Договором строком 2 (два) календарні місяці поспіль, дія цього Договору припиниться без необхідності направлення Орендареві повідомлення про не на перший календарний день, що слідує за двомісячним простроченням оплати Орендарем грошових зобов'язань та цим Договором.

За своєю правовою природою між Сторонами укладено договір найму (оренди). Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. 638 та ст. ст. 759-763 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач вказує на те, що відповідно до виставлених ним рахунків на оплату, копії яких містяться в матеріалах справи, станом на 31.12.2017 відповідач має заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 344 142,32 грн., що також підтверджується підписаними та завіреними сторонами актами надання послуг за період 2017 року, а також за період з 01.01.2018 по 15.01.2018, копії яких також містяться в матеріалах справи.

Також судом встановлено, що 29.12.2017 сторонами підписано договір про розірвання вказаного вище договору оренди № А4008 від 18.10.2016., відповідно до якого (п. 1,2 вказаного Договору), у зв'язку з порушенням Орендарем грошових зобов'язань за Договором оренди, на підставі п. 28.4. Договору оренди Сторони вирішили розірвати 31.12.2017 Договір оренди № А4008, укладений Сторонами 18.10.2016. Сума сплаченого Орендарем Авансового внеску (Забезпечувального платежу) Орендареві не повертається, а залишається у Орендодавця на підставі п. 16.9.Договору оренди. Заборгованість, яка виникла у Орендаря складає 344 142,32 грн. (триста сорок чотири тисячі сто сорок дві гри. 32 коп.) згідно з підписаним Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2017 року Орендар зобов'язаний погасити її до 15.01.2018 року.

Доказів оплати відповідачем зазначеної заборгованості суду не надано.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 344 142,32 грн., у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з внесення орендної плати за договором оренди № А4008 від 18.10.2016 є обґрунтованою, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з внесення орендної плати за договором оренди № А4008 від 18.10.2016, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 7 594,61 грн. за період з 16.08.2017 по 31.12.2017.

Перевіривши, за допомогою системи "ЛІГА", поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, нарахованих у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з внесення орендної плати за договором оренди № А4008 від 18.10.2016, підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає вимогам Закону та умовам Договору.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 20.6 Договору, в тому випадку, якщо Орендар прострочить сплату Орендодавцеві будь-яких платежів, Орендар сплачує на користь Орендодавця штрафні санкції: - у випадку прострочення більш ніж 5 календарних днів - договірні санкції у вигляді 5% від суми прострочення; - у випадку прострочення більш ніж 10 календарних днів - договірні санкції у вигляді 10% від суми прострочення; - у випадку прострочення більш ніж 20 календарних днів - договірні санкції у вигляді 20% від суми прострочення;

На підставі зазначеного пункту Договору та з урахуванням вищезазначених положень Закону, позивачем нараховано штрафні санкції у розмірі 103 242,70 грн.

Перевіривши, поданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, суд приходить до висновку, що він відповідає вимогам Закону та умовам Договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 103 242,70, нарахованих у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з внесення орендної плати за договором оренди № А4008 від 18.10.2016, є обґрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що представник позивача Стеблєцова Інна Володимирівна не є повноважною, оскільки є адвокатом, а тому позовна заява з додатками підписані не повноважним представником не приймаються судом з огляду на те, що відповідно до п. п. 11 п. 16-1 Розділу XV Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції-з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Посилання відповідача на те, що Договір було припинено 25.01.2018 на підставі п. 28.3. Договору також не приймаються судом, оскільки 29.12.2017 сторонами було підписано договір про розірвання договору оренди № А4008 від 18.10.2016, відповідно до якого Договір було розірвано 31.12.2017 на підставі п. 28.4 Договору, у зв'язку з порушенням Орендарем грошових зобов'язань за Договором оренди та водночас - суду не надано доказів того, що даний договір про розірвання договору оренди не є чинним.

За приписами ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240,

241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ ЛАВИНА" задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІПА" (02099, м. Київ, вул. Волго-Донская, 66, кв. 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ ЛАВИНА" (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 25; код ЄДРОПУ 38537759) заборгованість у розмірі 344 142,32 грн., штрафні санкції у розмірі 103 242,70 грн., інфляційні нарахування в розмірі 7 594,61 грн. та судовий збір у розмірі 6 824,69 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 04.04.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко