УХВАЛА

м. Київ

16.04.2018Справа № 910/1807/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут «Укрнафтогазпроект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «Діптрансгаз»

про стягнення 383.677,21 грн.

В.В.Сівакова

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

16.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут «Укрнафтогазпроект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ Діптрансгаз» про стягнення 383.677,21 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2016 між сторонами укладено договори № 01-16 та № 02-16, за умовами якого позивач мав виконати певні роботи. Згідно актів приймання-передачі виконаних робіт у замовника (відповідача) претензій до якості виконаних робіт немає, а отже останній мав сплатити позивачу 646.614,00 грн. Проте, відповідачем сплачено лише 350.000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 383.677,21 грн., з яких 321.614,71 грн. основного боргу, 21.885,90 грн. пені, 32.428,67 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 7.747,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1807/18 від 19.02.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

23.02.2018 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/1807/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

03.04.2018 відповідачем до відділу діловодства суду подано клопотання про роз'єднання позовних вимог, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги за договором № 02-16 від 08.11.2016, при цьому просить поновити відповідачу строк для звернення з даним клопотанням. Клопотання мотивовано тим, що в позовній заяві об'єднано позовні вимоги, які слідують з двох самостійних підстав - договору № 01-16 від 08.11.2016 та договору № 02-16 від 08.11.2016. Відповідач переконаний що доцільним є роз'єднання позовних вимог у самостійні провадження, що значно спростить розгляд обох позовних вимог, скоротить обсяг досліджуваних доказів, а відтак сприятиме оперативному та ефективному досягненню завдання господарського судочинства. Зазначає, що ним було пропущено строк на подачу даного клопотання, з огляду на те, що відповідачем до суду подавалося клопотання про залишення без руху та надання строку на усунення недоліків позивачу з огляду на порушення ним вимог ст. 173 ГПК України щодо об'єднання позовних вимог. Про результат розгляду зазначеного клопотання, а саме постановлення судом ухвали від 23.03.2018, якою відмовлено у задоволення клопотання, відповідач довідався з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 02.04.2018. Станом на сьогодні відповідачем не отримано поштою копії вказаної ухвали.

Розглянувши подане клопотання відповідача суд відзначає

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 23.03.2018 було направлено відповідачу 26.03.2018 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 404 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03170, м. Київ, вул. Еспланадна, 20, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Дану адресу відповідач зазначає у всіх поданих ним документах, як його місцезнаходження.

Проте, конверт разом з ухвалою від 23.03.2018 (номер відправлення 404) було повернуто до суду поштовим відділенням зв'язку без вручення адресату з довідкою від 27.03.2018 форми Ф-20 з позначкою «не розшукано, не зареєстровано».

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З огляду на те, що відповідачем заявлено клопотання про поновлення процесуального строку разом з клопотанням про роз'єднання позовних вимог, а також зважаючи на те, що наведені позивачем причини неможливості його подачі раніше є поважними та об'єктивними, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «Діптрансгаз» та поновити йому процесуальний строк для звернення з клопотанням про роз'єднання позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справи незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Суд відкриваючи провадження у даній справі з огляду на ціну позову (в сукупності за двома договорами) та незначну складність справи дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд вважає, що переданий позивачем на вирішення господарського суду спір про стягнення заборгованості за договорами № 01-16 від 08.11.2016 та № 02-16 від 08.11.2016, які мають однакову правову природу та однаковий суб'єктний склад, є не складним та не потребує дослідженню великої кількості документів, а отже не перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та не утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частина 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог.

Дана норма визначає право господарського суду, а не обов'язок роз'єднати позовні вимоги, при цьому важливою обставиною є необхідність сприяння виконанню завдання господарського судочинства.

Проте, на думку суду відповідач заявляючи зазначене клопотання не має на меті сприяння виконанню господарського судочинства, а навпаки затягуванню розгляду пред'явлених позивачем вимог.

З огляду на викладене, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «Діптрансгаз» про роз'єднання позовних вимог, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги за договором № 02-16 від 08.11.2016 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 173, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВТГ «Діптрансгаз» процесуальний строк для звернення з клопотанням про роз'єднання позовних вимог.

2. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТГ «Діптрансгаз» про роз'єднання позовних вимог, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги за договором № 02-16 від 08.11.2016 відмовити повністю.

Ухвала набрала чинності 16.04.2018 та оскарженню не підлягає.

СуддяВ.В.Сівакова