ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. м. Київ Справа № 911/328/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16

господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Цукурова Ю.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Центр інструментів

18008, м. Черкаси, вул. Хоменка 9,

до Приватного підприємства науково-виробнича фірма ТУЙЛУГ

08131 Київська область, Києво Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Заводська 48,

про стягнення коштів

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (ордер серія ЧК № 68067, договір про надання правової допомоги адвокатом від 20.02.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 475 від 21.05.2012);

відповідача не зявився;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Центр інструментів звернулось з позовом до Приватного підприємства науково-виробнича фірма ТУЙЛУГ про стягнення 94000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобовязання з поставки товару за усним договором купівлі-продажу між ним та позивачем, за який позивачем здійснено попередню оплату у розмірі 94000,00 грн., стягнення якої і є предметом позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 13.03.2018.

13.03.2018 ухвалою господарського суду Київської області відкладено розгляд справи на 27.03.2018.

27.03.2018 у судове засідання зявився представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відповідачем не забезпечено участі представника у судових засіданнях, відзиву не подано.

Судом враховано, що ухвали суду про призначення судових засідань направлені судом на адресу відповідача, що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Заводська, будинок 48, згідно з наявним у матеріалах справи витягом № НОМЕР_1 станом на 19.02.2018.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на вказані положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.03.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Позивачем відповідачу перераховані кошти у розмірі 94000,00 грн. в якості оплати за поставку товару петролатум, у кількості 5000,00 кг, що підтверджується наданими до матеріалів справи платіжним дорученням № 538 від 16.02.2015 та рахунком-фактурою № ОБ01145 від 16.02.2015.

Як зазначено позивачем та не заперечене відповідачем, договору купівлі-продажу у формі єдиного письмового документу між сторонами не укладалось, поставку товару погоджено у вищевказаному рахунку-фактурі.

19.10.2017 позивачем направлено на адресу відповідача лист № 27 від 18.10.2017 з вимогою поставити товар чи повернути сплачені кошти, що підтверджується чеком відправлення ПАТ «Укрпошта» та описом вкладення до рекомендованого листа, що надані до матеріалів справи.

Проте, на дату розгляду справи у суді, позивачем відповіді на лист не отримано, відповідачем спірної поставки товару не здійснено, кошти не повернуті, доказів протилежного суду не надано.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зважаючи на те, що у погоджених сторонами рахунку - фактурі та платіжному дорученні визначено найменування, кількість, ціну товару, суд дійшов висновку про погодження сторонами істотних умов договору купівлі-продажу у спірних правовідносинах та укладення між сторонами договору купівлі-продажу в простій письмовій формі.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з наявними матеріалами справи, позивачем відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України надіслано лист № 27 від 18.10.2017 з вимогою поставити товар чи повернути сплачені кошти, семиденний строк від дня пред'явлення вимоги на виконання зобовязання відповідачем, на час прийняття рішення судом, сплинув, доказів поставки товару або повернення попередньої оплати суду не надано.

Враховуючи те, що позивачем виконано умови договору купівлі-продажу та сплачено 94000,00 грн. вартості товару, товар не поставлений, відповіді на лист № 27 від 18.10.2017 не направлено, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду з позовом про повернення від відповідача попередньої оплати у розмірі 94000,00 грн.

Відповідач участі представника у судових засіданнях не забезпечив, відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів поставки товару суду не надав, відтак, факт порушення відповідачем зобовязань відповідачем не спростований.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про повне задоволення позову.

Судові витрати у справі, що складаються з судового збору, що сплачений позивачем у розмірі 1762,00 грн., покладаються на відповідача у повному обсязі, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Центр інструментів до Приватного підприємства науково-виробнича фірма ТУЙЛУГ задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства науково-виробнича фірма ТУЙЛУГ (08131 Київська область, Києво Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Заводська 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Центр інструментів (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка 9, ) 94000,00 грн. (девяносто чотири тисячі гривень) заборгованості, 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.04.2018.

Суддя С.О. Саванчук