ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/2239/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації

на рішення Господарського суду Харківської області

(суддя - Шарко Л.В.)

від 26.07.2017

та постанову Харківського апеляційного господарського суду

(головуючий - Россолов В.В., судді - Гетьман Р.А., Тихий П.В.)

від 11.10.2017

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії

до - Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації

про стягнення 212 260,60 грн

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії звернулось Господарського суду Харківської області із позовом про стягнення із Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації заборгованості в розмірі 212 260,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "Укртелеком" в період із 01 січня по 31 грудня 2016 року надавало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам м. Зміїв та Зміївського району Харківської області на виконання законодавчих вимог, що містяться у Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законі України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус", Законі України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законі України "Про охорону дитинства". За вказаний рік Харківської філією ПАТ "Укртелеком" були надані послуги електрозв'язку на пільгових умовах населенню на суму 212260,60 грн. Проте, всупереч нормам чинного законодавства, відповідач добровільно не відшкодував позивачу як оператору телекомунікацій вартість послуг, наданих пільговим категоріям громадян.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26 липня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії 212 260,60 грн заборгованості з витрат, понесених у 2016 році внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах та 3 183,91 грн судового збору.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд посилався на практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України, за якою відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 26.07.2017 залишено без змін.

Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації подало касаційну скаргу в якій просить скасувати вказані судові рішення.

Підставами для їх скасування відповідач зазначає неправильне застосування норм матеріального права судами першої та апеляційної інстанції, про те, що Законом України "Про Державний бюджет України за 2016 рік" не передбачені субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг окремим категоріям громадян і як наслідок у нього відсутня вина в несвоєчасному виконанні зобов'язання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у період з січня 2016 року по грудень 2016 року ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії надавав телекомунікаційні послуги споживачам, що проживають на території м. Зміїв та Зміївського району Харківської області і мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством. Факт надання послуг електрозв'язку Харківською філією ПАТ "Укртелеком" та фактичне споживання їх переліченими категоріями населення у заявлений позивачем період підтверджується щомісячними розрахунками видатків, які понесені позивачем на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг (форма № 2-пільга).

Судами також встановлено, що позивачем у вказаних щомісячних розрахунках видатків за формою № "2-пільга" вказано переліки споживачів-пільговиків за окремими видами пільг та суми наданих послуг; розрахунки видатків (форми "2-пільга") за період з січня по грудень 2016 року направлялися відповідачу із супровідними листами про необхідність відшкодування пільг з оплати послуг зв'язку, однак зазначені вимоги були залишені відповідачем без задоволення.

Несплата відповідачем компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі стало підставою звернення позивача з цим позовом до суду.

Верховний Суд зазначає, що за змістом пунктів 1, 6 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного закону визначено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 споживачам, які мають встановлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікації відповідно до законодавства України.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено такими Законами України: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" "Про охорону дитинства".

Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов'язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

За змістом статей 89, 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв'язку за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету". Відповідно до пункту 3 вказаного порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Отже, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг на території м. Зміїв та Зміївського району Харківської області є Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації, а відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

Згідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Як правильно враховано судами, частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Разом з цим, ні Законом України "Про телекомунікації", ні Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг не передбачено жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах Харківською філією ПАТ "Укртелеком" надано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Таким чином суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків господарських судів не спростовують, підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, а Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації було звільнено від сплати судового збору при поданні касаційної скарги відповідно до вимог п. 19 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання касаційної скарги), то згідно з вимогами ст. 129 ГПК України судовий збір не стягується.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 26.07.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі за № 922/2239/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Мамалуй

І. Ткач