ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.04.2018                      Справа № 905/279/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “НВК “НОПЕК”, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ШАХТА “РОСІЯ”, м.Покровськ

про стягнення 3% річних у сумі 1005917,06грн., інфляційних втрат у сумі 4013224,83грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

Відповідно до вимог ст.223 ГПК України судовий розгляд здійснювався, з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 10.04.2018 суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “НВК “НОПЕК”, м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ШАХТА “РОСІЯ”, м.Покровськ про стягнення 3% річних у сумі 1005917,06грн., інфляційних втрат у сумі 4013224,83грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки №31/12-С від 24.04.2012 внаслідок чого виникли підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав: договір поставки №31/12-С від 24.04.2012 та специфікації до нього; видаткові накладні; акти прийому-передачі; довіреності; банківські виписки; рішення господарського суду Запорізької області від 24.02.2015; правоустановчі документи.

Представник позивача у судове засідання 10.04.2018 не з’явився, надав заяву №29/03/2018-1 від 29.03.2018 про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання 10.04.2018 не з’явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою, визначеною за матеріалами справи.

10.04.2018 на електрону адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, надання строку для ознайомлення з матеріалами справи і надання відзиву на позовну заяву.

З приводу вищезазначеного клопотання суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов’язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Усі процесуальні документи, які надаються до суду електронною поштою повинні бути скріпленні електронним цифровим підписом, відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”.

Проте, вказане клопотання не відповідає вимогам вказаної норми закону, а тому, не підлягає оцінці судом в порядку Господарського процесуального законодавства України.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Запорізької області розглядалась справа №908/6142/14 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Росія" про стягнення 17513865,54грн. за договором поставки №31/12-С від 24.04.2012р., з яких: 11986932,70грн. - основний борг, 1497891,34грн. - пеня, 948705,94грн. - 3% річних, 2119294,55грн. - інфляційні втрати. За результатами розгляду справи було прийнято рішення від 24.02.2015р., яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу - 11986932,70грн., пеню - 1502656,00грн., інфляційні втрати - 2991894,49грн., 3% річних - 1022334,33грн. та 73038,07грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 рішення господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 в частині стягнення з ТОВ "Шахта "Росія" на користь ТОВ "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" пені у розмірі 1502656,00грн. скасовано, прийнято в цій частини нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже було встановлено судом, 24.04.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта «Росія» (покупцем, відповідачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу» (постачальником, позивачем у справі) було укладено договір поставки № 31/12-С (надалі -договір).

Відповідно до розділу першого договору, на умовах даного договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов'язувався приймати продукцію і оплачувати. Асортимент, кількість, строки поставки, якісні характеристики, ціна продукції узгоджується сторонами у специфікаціях до даного договору, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 4.1 договору, ціни на продукцію, що поставляється постачальником встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Загальна вартість кожної партії постачаємої постачальником продукції по даному договору продукції зазначається у відповідних специфікаціях до договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що розрахунки за поставлену продукцію за даним договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 банківських днів з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше не передбачено у відповідних специфікаціях до даного договору.

Згідно з п. 5.6 договору, у разі несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки оплати від вартості не оплаченої продукції.

До договору сторонами були підписані специфікації, в яких сторони передбачили, зокрема, найменування товару, його кількість, ціну, вартість, умови поставки та оплати.

04.12.2012 за видатковою накладною № 33 позивач поставив відповідачу продукцію на суму 228100,00грн., згідно п.4 Специфікації № 2 від 26.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 320 від 03.12.2012 Сторонами було підписано акт приймання - передачі цієї продукції від 04.12.2012 р. Згідно з п. 5 Специфікації № 2 від 26.11.2012. до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться протягом 30 календарних днів з моменту поставки продукції.

20.12.2012 за видатковою накладною № 34 позивач поставив відповідачу партію продукції на суму 1350212,01грн., згідно п.4 Специфікації № 2 від 26.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 344 від 17.12.2012. Сторонами було підписано акт приймання - передачі цієї продукції від 20.12.2012. Згідно з п. 5 Специфікації № 2 від 26.11.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться шляхом перерахування 30% вартості продукції в якості передплати та 70 % вартості продукції по факту готовності продукції до відвантаження.

25.12.2012 за видатковою накладною № 35 позивач поставив відповідачу партію продукції на суму 2918916,000грн., згідно п.4 Специфікації № 2 від 26.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 349 від 20.12.2012. Сторонами було підписано акт приймання - передачі цієї продукції від 25.12.2012. Згідно з п. 5 Специфікації № 2 від 26.11.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться протягом 30 календарних днів з моменту поставки продукції.

26.12.2012 за видатковою накладною № 37 позивач поставив відповідачу партію продукції на суму 2780989,20грн., згідно п.4 Специфікації № 4 від 19.12.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 368 від 25.12.2012. Згідно з п. 5 Специфікації № 4 від 19.12.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться шляхом перерахування 50% вартості продукції в якості передплати та 50 % вартості продукції по факту готовності продукції до відвантаження.

27.12.2012 за видатковою накладною № 38 позивач поставив відповідачу партію продукції на суму 112971,70грн., згідно п.4 Специфікації № 5 від 20.12.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 368 від 25.12.2012. Сторонами було підписано акт приймання - передачі цієї продукції від 27.12.2012. Згідно з п. 5 Специфікації № 5 від 20.12.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться шляхом перерахування 50% вартості продукції в якості передплати та 50 % вартості продукції по факту готовності продукції до відвантаження.

28.12.2012 за видатковою накладною № 39 позивач поставив відповідачу продукції на суму 6661782,18грн., згідно п.4 Специфікації № 2 від 26.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 350 від 20.12.2012. Згідно з п. 5 Специфікації № 2 від 26.11.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться шляхом перерахування 15% вартості продукції в якості передплати та 85 % вартості продукції по факту готовності продукції до відвантаження.

28.12.2012 за видатковою накладною № 40 позивач поставив відповідачу продукції на суму 332640,00грн., згідно п.4 Специфікації № 4 від 19.12.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 368 від 25.12.2012. Згідно з п. 5 Специфікації № 4 від 19.12.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться шляхом перерахування 50% вартості продукції в якості передплати та 50 % вартості продукції по факту готовності продукції до відвантаження.

28.12.2012 за видатковою накладною № 41 позивач поставив відповідачу продукції на суму 307661,40грн., згідно п.4 Специфікації № 1 від 26.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 368 від 25.12.2012 Згідно з п. 5 Специфікації № 1 від 26.11.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.

28.12.2012 за видатковою накладною № 42 позивач поставив відповідачу продукції на суму 2174488,20грн., згідно п.4 Специфікації № 1 від 26.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 368 від 25.12.2012 Згідно з п. 5 Специфікації № 1 від 26.11.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.

03.01.2013 за видатковою накладною № 1 позивач поставив відповідачу партію продукції на суму 5252000,01грн., згідно п.4 Специфікації № 3 від 29.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 2 від 03.01.2013. Згідно з п. 5 Специфікації № 3 від 29.11.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться шляхом перерахування 50% вартості продукції в якості передплати та 50 % вартості продукції по факту готовності продукції до відвантаження.

03.01.2013 за видатковою накладною № 2 позивач поставив відповідачу партію продукції на суму 5252000,00грн., згідно п.4 Специфікації № 3 від 29.11.2012 до договору. Відповідачем продукція отримана уповноваженою особою, на підставі довіреності № 2 від 03.01.2013. Згідно з п. 5 Специфікації № 3 від 29.11.2012 до договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться шляхом перерахування 50% вартості продукції в якості передплати та 50 % вартості продукції по факту готовності продукції до відвантаження.

Господарським судом Запорізької області встановлено, що відповідач отриману від позивача продукцію своєчасно та у повному обсязі, у відповідності до умов договору та специфікацій, не оплатив, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем за поставлену продукцію в сумі 11986932,70грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором поставки №31/12-С від 24.04.2012 та невиконання рішення суду від 24.02.2015 у справі №905/279/18, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з розглядуваним позовом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення грошових зобов'язань за договором поставки №31/12-С від 24.04.2012р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір поставки №31/12-С від 24.04.2012р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В вищезазначених специфікаціях сторони визначили порядок та строки оплати.

Приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від належного виконання обов'язку із оплати отриманої продукції у встановлені у специфікаціях до договору поставки №31/12-С від 24.04.2012р. терміни.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Згідно п.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, періоди, правові підстави, порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про задоволення цих вимог та стягнення з відповідача 1005917,06грн. та 4013224,83грн. відповідно.

Суд звертає увагу на те, що при розрахунку 3% річних та інфляційних втрат судом визначені більші суми, проте суд не виходить за межі позовних вимог та задовольняє їх у заявлених позивачем розмірах.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 46, 74, 77, 86, 123, 129, 178, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “НВК “НОПЕК”, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “ШАХТА “РОСІЯ”, м.Покровськ про стягнення 3% річних у сумі 1005917,06грн., інфляційних втрат у сумі 4013224,83грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ШАХТА “РОСІЯ” (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НВК “НОПЕК” (04073, м. Київ, Подільський район, вул. Сирецька, буд. 49-Г, ) 3% річних в розмірі 1005917,06грн., інфляційні втрати у сумі 4013224,83грн., а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 75287,13грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано 10.04.2018.

Суддя Я.О. Левшина