ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/8122/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 (суддя Рудовська І.А.) та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 (головуючий: Дармін М.О., судді: Антонік С.Г., Чимбар Л.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

до Криворізької міської ради

про визнання неправомірним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 904/8122/17, зупинено провадження у справі №904/8122/17 до вирішення пов'язаної адміністративної справи №212/2276/16-а, яка передана на розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

05.12.2017 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) Криворізькою міською радою подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 904/8122/17 до Вищого господарського суду України.

У касаційній скарзі Криворізька міська рада просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 904/8122/17 про зупинення провадження у справі в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити Фізичній особі-підприємцю Штефану В.О. в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

На підставі пункту 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) та за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017 вказану касаційну скаргу разом зі справою №904/8122/17 передано до Касаційного господарського суду.

28.02.2018 касаційна скарга була отримана Касаційним господарським судом у складі Верховного суду.

28.02.2018 за результатом автоматизованого розподілу справи була визначена колегія суддів: головуючий Кушнір І.В., судді Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

Відповідно до положень підпунктів 4, 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) зазначена касаційна скарга підлягає розгляду спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

12.03.2018 суд постановив ухвалу про поновлення строку Криворізькій міській раді для подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 904/8122/17, відкриття касаційного провадження та розгляд касаційної скарги у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення сторін.

Криворізька міська рада (відповідач, скаржник) мотивує свою касаційну скаргу тим, що судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач вказує, що 24.12.2013, розглянувши звернення позивача про поновлення договору оренди від 29.12.2017 (державна реєстрація 05.03.2008), акт обстеження земельної ділянки, виконаний посадовими особами управління земельних ресурсів виконкому міської ради, довідку Криворізької ПМДПІ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізькою міською радою з'ясовано, що ФОП Штефаном В.О. порушені межі земельної ділянки шляхом самовільного збільшення площі автостоянки орієнтовно на 350 кв.м, крім того податкові зобов'язання щодо орендної плати за займану земельну ділянку не виконувалися, чим порушено п.10 договору оренди земельної ділянки. З урахуванням встановленого відповідачем прийнято рішення від 24.04.2013 №1926 про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки та зобов'язано припинити комерційне використання земельної ділянки та повернути її міській раді за актом приймання-передачі.

Крім того, Криворізька міська рада зазначає, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України, стягнуто з ФОП Штефана В.О. на користь Криворізької міської ради заборгованість по орендній платі в сумі 112399,58 грн. Таким чином вказаним рішенням суду було встановлено неналежне виконання ФОП Штефан В.О. зобов'язань за договором оренди земельної ділянки від 29.12.2007, зареєстрованого 05.03.2008.

Скаржник вважає, що зупиняючи провадження у справі Господарський суд Дніпропетровської області жодним чином не обґрунтував, яким чином розгляд справи №212/2276/16-а унеможливить розгляд заявлених позовних вимог у справі №904/8122/17, не вказав, які саме обставини унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи та встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а лише зазначив, що справа з розгляду даного господарського спору та зазначена адміністративна справа пов'язані між собою, а результати останньої справи мають суттєве значення для вирішення господарського спору.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що можливе прийняття іншим судом рішення про скасування рішення Криворізької міської раді Дніпропетровської області від 14 травня 2010 року за №3884, на підставі якого визначалася заборгованість по орендній платі, вплине на наявність чи відсутність підстав для нарахування заборгованості з орендної плати, як підстави для відмови в пролонгації договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008 р. № 40, наданої під розміщення тюнінг-центру та автостоянки по вул. Електрозаводській біля будинку № 28 у Жовтневому районні міста Кривого Рогу.

На думку скаржника, суди акцентують увагу лише на заборгованості з орендної плати.

Однак, при розгляді питання щодо доцільності та необхідності зупинення розгляду справи №904/8122/17, поза увагою судів залишились доводи про порушення не лише взятих на себе зобов'язань ФОП Штефан В.О. щодо сплати орендної плати, а й меж спірної земельної ділянки, що також було однією з підстав у відмові в поновленні договору оренди.

Відповідач зазначає, що адміністративна справа №212/2276/16-а, яка є підставою для зупинення провадження у даній справі, була направлена ФОП Штефаном В.О. до суду у квітні 2016 року, однак станом на теперішній час вказана справ перебуває на стадії вирішення судом клопотань осіб, які беруть участь у справі, а позивачем вживаються дії щодо затягування розгляду справи по суті.

Також скаржник вказує, що в рамках судової справи №904/5181/17 розглядається позовна заява Криворізької міської ради до ФОП Штефана В.О. про усунення перешкод у користуванні Криворізькою міською власністю, а саме земельною ділянкою, кадастровий номер :04:279:0025, загальною площею 0,3962 га, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, біля будинку №28, яка є предметом спору і у справі №904/8122/17. Постановою Вищого господарського суду України від 04.10.2017 №904/5181/17 залишена без змін постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі №904/5181/17 та скасована ухвала Господарського суду Дніпропетровської області про зупинення провадження у справі до розгляду Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративної справи № 212/2276/16-а.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, доходить висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017 (далі ГПК України), ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст.287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент винесення судом першої інстанції ухвали про зупинення та постанови суду апеляційної інстанції про залишення даної ухвали без змін, господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, позивачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 904/8122/17 до вирішення пов'язаної адміністративної справи № 212/2276/16-а, яка передана на розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Зупиняючи провадження у даній справі суд першої інстанції зазначив про таке.

Як вбачається з матеріалів справи № 904/8122/17 відповідач відмовив позивачу у пролонгації Договору оренди через неповну та не своєчасну сплату орендної плати у розмірі, що визначена рішенням Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 р. за № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" чим наносяться збитки громаді.

Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 21.04.2016р. відкрито провадження у справі № 212/2276/16-а за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про визнання незаконними та скасування з моменту прийняття рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 р. за № 3884.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2017р. справу № 904/212/2276/16-а передано до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Отже, справа з розгляду даного господарського спору та зазначена адміністративна справа пов'язані між собою, а результати розгляду останньої справи мають суттєве значення при вирішенні господарського спору.

Таким чином, розгляд справи № 904/8122/17 є неможливим до вирішення по суті адміністративної справи № 212/2276/16-а, яка передана до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, провадження у справі № 904/8122/17 підлягає зупиненню на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у постанові від 06.11.2017 вказав, що можливе прийняття іншим судом рішення про скасування рішення Криворізької міської раді Дніпропетровської області від 14 травня 2010 року за №3884 на підставі якого визначалася заборгованість по орендній платі вплине на наявність чи відсутність підстав для нарахування заборгованості з орендної плати, як підстави для відмови в пролонгації договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008 р. № 40 наданої під розміщення тюнінг-центру та автостоянки по вул. Електрозаводській біля будинку № 28 у Жовтневому районні міста Кривого Рогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідні висновки місцевого господарського суду про пов'язаність даного господарського спору та справи № 212/2276/16-а за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про визнання незаконними та скасування з моменту прийняття рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 р. за № 3884 є вірними та обґрунтованими, а неможливість розгляду справи №904/8122/17 до вирішення по суті адміністративної справи №212/2276/16-а, яка передана до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області підтверджена встановленими обставинами справи.

Розглядаючи доводи касаційної скарги колегія суддів касаційного суду доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи №904/8122/17, позивач просить визнати неправомірним та скасувати в повному обсязі Рішення Криворізької міської ради від 24.04.2013 №1926 "Про відмову і поновленні договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008р. №40", наданої під розміщення тюнінг-центру та автостоянки по вул. Електрозаводській біля будинку №28 у Жовтневому районі міста Кривого Рогу.

Згідно даного рішення ФОП Штефану було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008 з таких підстав:

- землекористувачем порушено межі земельної ділянки (не відповідають плану землекористування договору оренди) шляхом збільшення площі автостоянки орієнтовно на 350 кв.м. Ураховуючи, що однією з умов договору оренди земельної ділянки є об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), використання земельної ділянки на вул. Електрозаводській біля будинку 28 у Жовтневому районі відбувалося з порушенням умов договору оренди земельної ділянки;

- землекористувачем податкові зобов'язання щодо орендної плати за займану земельну ділянку, передбачені вимогами чинного законодавства України, не виконувалися, чим порушено п. 10 договору оренди земельної ділянки. Справляння орендної плати здійснювалося на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку для будівництва тюнінг-центру та автостоянки, а земельна ділянка використовувалася та використовується за цільовим призначенням - під розміщення автостоянки.

Разом з тим, вимогами адміністративного позову у справі № 212/2276/16-а є визнання незаконним та скасування з моменту прийняття рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 за №3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу".

Господарський суд Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі взагалі не обґрунтував, яким чином з'ясування обставин у ході розгляду справи №212/2276/16-а унеможливить розгляд заявлених позовних вимог та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмету та підстави позову. Крім того, місцевий господарський суд при прийняття оскаржуваної ухвали не зазначив, у чому саме полягає неможливість розгляду даної справи, а лише зазначив, що справа з розгляду даного господарського спору та зазначена адміністративна справа пов'язані між собою, а результати останньої справи мають суттєве значення для вирішення господарського спору.

Апеляційний суд замість відповідного реагування на дане процесуальне порушення суду першої інстанції по суті навів свою мотивацію зупинення, зазначивши, що можливе прийняття іншим судом рішення про скасування рішення Криворізької міської раді Дніпропетровської області від 14 травня 2010 року за №3884, на підставі якого визначалася заборгованість по орендній платі вплине на наявність чи відсутність підстав для нарахування заборгованості з орендної плати, як підстави для відмови в пролонгації договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008 р. № 40 наданої під розміщення тюнінг-центру та автостоянки по вул. Електрозаводській біля будинку № 28 у Жовтневому районні міста Кривого Рогу.

Проте, при розгляді питання щодо доцільності та необхідності зупинення розгляду справи №904/8122/17 поза увагою судів залишились доводи Криворізької міської ради про порушення не лише взятих на себе зобов'язань ФОП Штефан В.О. щодо сплати орендної плати, а й меж спірної земельної ділянки, що також було однією з підстав у відмові в поновленні договору оренди, і про це прямо зазначено в оскаржуваній постанові апеляційного суду.

Крім того, відповідач зазначає, що адміністративна справа №212/2276/16-а, яка є підставою для зупинення провадження у даній справі, була направлена ФОП Штефаном В.О. до суду у квітні 2016 року, однак станом на теперішній час вказана справ перебуває на стадії вирішення судом клопотань осіб, які беруть участь у справі, а позивачем вживаються дії щодо затягування розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів касаційного суду доходить висновку, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У разі зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених ч.1 ст.79 ГПК України, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В п.п.66,69 рішення Європейського Суду з прав людини від 08 листопада 2005 року по справі "Смірнова проти України"(Заява N 36655/02) Суд констатував, що розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (див. серед іншого Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). При цьому, суд зазначив, що національні органи теж в значній мірі вплинули на затягування провадження, що, зокрема, стосується нездатності державних органів ефективно протидіяти перепонам, які умисно створювала сторона процесу для руху справи.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що розгляд іншим судом спору про визнання незаконними та скасування з моменту прийняття рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 за №3884, який існує між сторонами, з огляду на підстави пред'явлення позову у даній справі, ніяким чином не перешкоджає розгляду даної справи, і зупинення в даному випадку може призвести до порушення розумних строків тривалості судового провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Згідно з ч.6 ст.310 зазначеного Кодексу:

"Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі."

Відповідно до ч.4 ст.304 наведеного Кодексу:

"У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції."

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги правомірними та обґрунтованими, а оскаржувані у справі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі №904/8122/17 такими, що винесені з порушенням норм статті 79 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, тому вказані судові рішення підлягають скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи для продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст. 300, 301, 304, 308, 310, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі №904/8122/17 задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі №904/8122/17 скасувати повністю, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський