УХВАЛА

02 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/533/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Севрука Сергія Володимировича на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Севрука Сергія Володимировича

до Публічного акціонерного товариства "Житомиргаз"

про зобов'язання здійснити перерахунок спожитого природного газу за період 25.02.2015 по 26.02.2015,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 (згідно із реєстраційним штампом РАГС) Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Севруком Сергієм Володимировичем подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 до Вищого господарського суду України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2018 року у справі № 906/533/15 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 906/533/15 касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Севрука Сергія Володимировича на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 906/533/15 залишено без руху на підставі частини 3 статті 292 ГПК України, оскільки підстави, які наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними та на підставі частини 2 статті 292 ГПК України, оскільки скаржником не доплачено судовий збір в сумі 783, 60 грн. Скаржнику надано строк для усунення недоліків, а саме наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження ніж ті, що були зазначені в клопотанні доданому до касаційної скарги та здійснити доплату судового збору в сумі 783, 60 грн до 19.03.2018.

19.03.2018 скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02.03.2018 надіслано квитанцію № 73 від 19.03.2018 про доплату судового збору в сумі 783, 60 грн та клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови.

Клопотання обґрунтоване тим, що копія постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 906/533/15 не надсилалася на адресу представника скаржника. Крім того, скаржник зазначив, що у зв'язку з несвоєчасним отриманням оскаржуваної постанови через не направлення за місцем розташування скаржника та його представнику копії постанови, вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, заяву про усунення недоліків та оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, дійшла висновку, що такі причини не є поважними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, конверт, в якому була направлена постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015, був повернутий за закінченням терміну зберігання 14.09.2015. Адреса на конверті (10014, АДРЕСА_1) співпадає з адресою зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та адресою, яка була зазначена самим апелянтом в апеляційній скарзі. Крім того, постанова була оприлюднена в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.08.2015.

Вказані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника, оскільки останній, звертаючись до апеляційного суду зі скаргою на рішення, повинен був слідкувати за розглядом останньої, а тому мав можливість своєчасно подати касаційну скаргу.

Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не зазначено та не надано доказів того, що скаржник не мав можливості раніше звернутися з касаційною скаргою.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Севрука Сергія Володимировича на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 906/533/15.

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі Севруку Сергію Володимировичу в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Севрука Сергія Володимировича на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 906/533/15.

3. Касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Севрука Сергія Володимировича на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський