ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 березня 2018 р. Справа № 903/23/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо-Капітал-Краматорськ"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд" в особі Маріупольської філії

про стягнення 115036,80 грн.

Суддя Шум М.С.

секретар с/з ОСОБА_1

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо-Капітал-Краматорськ" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум - Трейд" в особі Маріупольської філії 115 036,80 грн., в тому числі 98 094,43 основної заборгованості, 16942,37 грн. пені. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на часткове виконання відповідачем умов договору поставки №209-ПН-13 від 15.08.2013р.

05.02.2018р. від відповідача надійшов відзив, у якому позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що позивачем відбувалось систематичне порушення умов поставки (а.с. 66-67).

06.02.2018р. позивачем до матеріалів справи банківські виписки по рахунку відповідача (а.с. 70-78).

19.02.2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача ( а.с. 85-88).

Ухвалою суду від 26.02.2018р. підготовче провадження закрито, розгляд справи до судового розгляду по суті призначено на 27.03.2018р. на 11.45 год.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, ухвала суду від 26.02.2018р. повернута органами поштового зв'язку із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №572 від 14.03.2018р.

Дослідивши матеріали справи, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору , господарський суд, -

встановив:

15.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Кредо-Капітал-Краматорськ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Континіум-Трейд, в особі директора Маріупольської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум-Трейд", що діє на підставі положення про філію та довіреності (покупець) укладений договір поставки № 209-пн-13 із протоколом розбіжностей, відповідно до якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти цей товар і здійснити оплату відповідно до умов договору (а.с. 6-14).

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3 договору покупець направляє постачальнику замовлення на підставі замовлення (яка дії на момент направлення замовлення покупцем), затвердженої сторонами, в якій вказується асортимент, вимоги до якості і ціна товару. Замовлення оформляється на бланку замовлення, де вказується асортимент, кількість і ціна товару, який поставляється, термін і місце поставки, загальна вартість замовлення.

У п.п. 6.1, 6.2 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється товарними партіями відповідно до замовлення покупця. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом постачальника або автомобільним транспортом третьої особи та в будь-якому випадку за рахунок постачальника. Поставка товару здійснюється на умовах DDP (згідно Інкотермс-2010р.). Місце поставки вказується у замовлення покупця.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод від 10.11.2014р., від 15.08.2013р., від 01.01.2016р., якими вносились зміни до договору до договору поставки №209-пн-13 від 15.08.2013р. (а.с. 15-19), зокрема, п.п. 13.1, 13.2 викладено в наступній редакції "Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016р., а в частині взаєморозрахунків - до повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань. У тому випадку, якщо сторони у термін не менш чим за 20 днів до закінчення терміну дії даного договору, не повідомлять один одного про бажання розірвати договір, то договір вважаться продовженим на тих же умовах на кожний календарний рік".

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 108 845,891грн, що стверджується видатковими накладними: згідно №3047 від 16.03.2017р. на суму 16 626,07грн., №3048 від 16.03.2017р. на суму 240,30грн., №3049 від 16.03.2017р. від 16.03.2017р. на суму 5 769,29грн., №3050 від 16.03.2017р. на суму 493,85грн., №3088 від 24.03.3017р. на суму 958,58грн., №3087 від 24.03.2017р. на суму 5 407,02грн., №3085 від 24.03.2017р. на суму 1 373,30грн., №2027 від 10.02.2017р. на суму 36 313,70грн., №2032 від 16.02.2017р. на суму 17 140,42грн., №2063 від 24.02.2017р. на суму 2 163,18грн., №2064 від 24.02.2017р. на суму 13 041,04грн. Відпуск та отримання товару стверджується відмітками представника відповідача про отримання на накладних. (а.с. 27-38).

Внаслідок дій позивача по відпуску товару між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України, згідно яких одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Договір поставки №209-пн-13від 15.08.2013р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був. Протилежного суду не доведено.

Згідно з положеннями статті 193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 8.2.1. договору покупець здійснює оплату за поставлений товар, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати товару виконав частково, сплативши за товар 10 751,46грн., що і спричинило звернення кредитора з позовом до суду.

Заборгованість за товар становить 98 094,43грн., стверджується договором поставки №209-пн-13 від 13.08.2013р. (а.с.6-14), видатковими накладними №3047 від 16.03.2017р., №3048 від 16.03.2017р., №3049 від 16.03.2017р. від 16.03.2017р., №3050 від 16.03.2017р., №3088 від 24.03.3017р., №3087 від 24.03.2017р., №3085 від 24.03.2017р. №2027 від 10.02.2017р., №2032 від 16.02.2017р., №2063 від 24.02.2017р., №2064 від 24.02.2017р. (а.с. 27-38), актом звіряння взаємних розрахунків за період 9 місяців 2017р. (а.с. 22). відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП" відповідно до ст.ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 692, 712 ЦК України.

Згідно ст.ст. 230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 10.5 договору №209-пн-13 від 13.08.2013р. сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати вартості товару покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від вартості поставленого товару, за кожний день прострочки.

Згідно розрахунку позивача ним нараховано 16 942,37грн. пені за період з 08.04.2017р. по 19.12.2017р.

Перевіривши розрахунок пені за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про стягення пені є правомірною та підлягає до стягнення з відповідача.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У звязку з тим, що спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, відповідно до ст. 129 ГПК України, на нього слід покласти судові витрати по справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 129, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум-Трейд" в особі Маріупольської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Континіум-Трейд» (43000, м. Луцьк, пр. Соборності, 43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кредо-Капітал-Краматорськ (84331, донецька обл., м. Краматорськ, вул. Гв. Кантемирівців, 17-64, ) 115 036,80 грн., з яких 98 094,43 грн. боргу, 16 942,37грн. пені, а також 1 725,55грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

06.04.2018

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя М. С. Шум