УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

11.04.2018Справа № 910/4337/18

Суддя господарського суду міста Києва Босий Вадим Петрович, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія-Транс-Сервіс» (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, оф. 20; ідентифікаційний код 38552248) про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асальянс» (02222, м. Київ, вул. Пухівська, 4; ідентифікаційний код 32203802) про стягнення заборгованості у розмірі 119 296,84 грн.,

В С Т А Н О В И В:

10.04.2018 р. до господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія-Транс-Сервіс» (надалі - ТОВ «Вікторія-Транс-Сервіс») про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асальянс» (надалі - ТОВ «Асальянс») про стягнення заборгованості у розмірі 119 296,84 грн., яка виникла у зв'язку з порушенням останнім грошового зобов'язання за договором перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018 р.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія-Транс-Сервіс» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в його видачі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1.1 договору перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018 р., укладеного між ТОВ «Вікторія-Транс-Сервіс» та ТОВ «Асальянс», в порядку та на умовах, визначених цим договором, перевізник бере на себе зобов'язання у відповідності із поданими експедиторами заявками здійснювати перевезення вантажним автомобілем довірений йому експедитором вантаж, а експедитор зобов'язаний вантаж прийняти та сплатити за перевезення вантажу встановлену даним договором плату.

Пунктом 4.2 вказаного договору визначено, що остаточний розрахунок між перевізником і експедитором здійснюється по факту доставки вантажу шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника згідно акту здачі-приймання наданих послуг, рахунків-фактур, наданих перевізником, на протязі 7-10 банківських днів з дати підписання вищевказаного акту здачі-приймання наданих послуг.

На виконання умов договору ТОВ «Асальянс» сформовані заявки на перевезення вантажу №03/240118 від 24.01.2018 р. та №01/250118 від 25.01.2018 р., згідно яких умови оплати послуг перевезення визначено - 7-10 банківських днів по оригіналам документів.

За твердженням заявника, документи, що є підставою для здійснення оплати, були направлені на адресу ТОВ «Асальянс» за експрес-накладною №7716 від 12.02.2018 р., яка додана в якості додатка 4 до заяви про видачу судового наказу.

В той же час, за даними експрес-накладної №7716 від 12.02.2018 р. одержувачем відправлення є приватна особа ОСОБА_1, а не ТОВ «Асальянс».

Більш того, матеріали поданої заяви взагалі не містять доказів складання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, з моментом підписання якого приписи п. 4.2 договору перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018 р. пов'язують настання строку оплати наданих послуг з перевезення.

Тобто, із наданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 147, 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вікторія-Транс-Сервіс» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асальянс» заборгованості у розмірі 119 296,84 грн. на підставі договору перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018 р.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя В.П. Босий