ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/195/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16

господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Цукурова Ю.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи

за позовом Приватного підприємства "Бастіон Безпеки"

03191, м. Київ, вул. Якубовського, буд. 7, кв. 345,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська"

07413, Київська обл., Броварський р-н, с. Пухівка, вул. Радгоспна,

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

за участю представників:

позивача - Бонич Д.Ю. (довіреність б/н від 12.03.2018);

відповідача - не з'явився;

Обставини справи:

До господарського суду Київської області (вх. №200/18 від 30.01.2018) надійшла позовна заява Приватного підприємства "Бастіон Безпеки" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором надання послуг охорони № 4 від 13.06.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2018 у справі №911/195/18 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 2852/18 від 12.02.2018) надійшла заява позивача про усунення недоліків на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 02.02.2018 у справі №911/195/18.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого судового засідання призначено на 13.03.2018.

У підготовче засідання 13.03.2018 з'явився представник позивача, представник відповідача не з'явився. У матеріалах справи наявне поштове повідомлення ПАТ "Укрпошта" про вручення відповідачу поштового відправлення, яким судом направлено ухвалу про призначення справи до розгляду, відтак, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

У підготовчому засіданні 13.03.2018 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позові.

У підготовчому засіданні 13.03.2018 судом проведено дії відповідно до частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що, у суду були відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання, представник позивача не заперечив проти закриття підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 13.03.2018 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 27.03.2018.

Через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява (вх. №5254/18 від 16.03.2018) Приватного підприємства "Бастіон Безпеки" про збільшення розміру позовних вимог.

Через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява (вх. №5948/18 від 26.03.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 27.03.2018 з'явились представники обох сторін. У судовому засіданні розглянуто заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити розмір вимог до закінчення підготовчого засідання.

Відповідно до частин 3, 10 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, у разі необхідності, заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи; суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Пунктом 7 частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у протоколі судового засідання зазначаються такі відомості, зокрема, ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати.

З огляду на відсутність поважних причин пропущення строку на подання вказаної заяви, суд дійшов висновку про залишення даної заяви без розгляду, про що постановлено ухвалу в порядку пункту 7 частини 2 статті 223 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, у судовому засіданні представником відповідача вказано про те, що відповідач не мав достатньо часу для підготовки своєї позиції у справі, оскільки відповідачем отримано ухвалу суду з датою, часом та місцем проведення судового засідання лише напередодні судового засідання, призначеного на 27.03.2018.

У судовому засіданні судом перевірено інформацію щодо отримання ухвали суду за кодом поштового відправлення на сайті ПАТ «Укрпошта» та встановлено, що останню ухвалу господарського суду Київської області від 13.03.2018 вручено адресату 22.03.2018, відтак, доводи відповідача є хибними.

27.03.2018 представником відповідача заявлено про бажання врегулювання спору мирним шляхом, у зв'язку з чим, надано клопотання про оголошення перерви у даному судовому засіданні. Представник позивача не заперечив.

Зважаючи на те, що відповідно до пункту 2 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, суд дійшов висновку про поважність причин для оголошення перерви у даному судовому засіданні до 03.04.2018.

У судове засідання 03.04.2018 з'явився представник позивача, представник відповідача не з'явився.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.04.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Приватним підприємством «Бастіон Безпеки» як охороною (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» як замовником (далі - відповідач) укладено договір про надання послуг охорони № 4 від 13.06.2017 на охорону об'єкту (далі - Договір), відповідно до умов якого замовник передає, а охорона приймає на себе обов'язки по охороні об'єкту замовника та/або його відокремленні приміщення (будівлі), які розташовані за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 16 км; Київська обл., Броварський р-н, с. Пухівка, вул. Радгоспна (далі - об'єкт). Обов'язки охорони передбачали контроль за проходженням на об'єкт охорони, пересуванням його територією, залишенням його особами, переміщенням предметів, відповідно до порядку, установленого володільцем майна що охороняється шляхом застосування пропускного та внутрішнього об'єктового режиму (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість наданих послуг за цим договором визначається сторонами у Протоколі узгодження договірної ціни (Додаток № 2 до Договору).

Вартість послуг охорони, відповідно до Протоколу узгодження ціни № 4 від 13.06.2018, становить суму 169 000,00 грн. на один календарний місяць.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що оплата за послуги охорони здійснюється замовником щомісячно на розрахунковий рахунок охорони до 17 числа наступного місяця.

Згідно з пунктом 8.1 Договору цей договір набуває чинності з 13 червня 2017 року і діє до 13 липня 2017 року.

Відповідно до Актів приймання/передачі виконаних робіт/послуг № 4/06 від 15.07.2017 на суму 169000,00 грн., № 4/07 від 14.08.2017 на суму 169000,00 грн., № 4/08 від 30.08.2017 на суму 87225,81 грн., що підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками їх печаток, позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги за Договором всього на суму 425225,81 грн.

Відповідно до наданих до матеріалів доказів - платіжних доручень: від 15.08.2017 № 755 на суму 40000,00 грн., від 29.08.2017 № 828 на суму 20000,00 грн., від 29.08.2017 № 829 на суму 20000,00 грн., від 24.10.2017 № 244 на суму 20000,00 грн. відповідачем оплачені спірні послуги лише частково, у сумі 100000,00 грн., та з порушенням строків оплати, що визначені в пункті 2.3. Договору.

Борг відповідача перед позивачем за Договором заявлений у позовній заяві у розмірі 315 225,80 грн., оскільки позивачем додатково враховано в оплату боргу за Договором платіж відповідача за платіжним дорученням від 01.09.2017 3848 на суму 10000,00 грн., проте, під час розгляду справи позивачем з'ясовано, що за призначенням платежу - це оплата в межах інших правовідносин сторін, у зв'язку з чим, позивачем заявлялось про збільшення розміру позовних вимог, які не прийняті судом у зв'язку зі сплином процесуального строку на цю дію та відсутністю підстав для його поновлення судом.

Наявність боргу відповідача за Договором підтверджується наявним у матеріалах справи актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 по 15.01.2018, що підписаний у двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками їх печаток. Судом взято до уваги вказаний акт в якості письмового доказу визнання відповідачем станом на 15.01.2018 заборгованості у розмірі 315 225,80 грн.

Відповідачем факт отримання послуг та стан розрахунків не заперечений.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені главою 22 Господарського кодексу України. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договір, що укладений між сторонами, за правовою природою є договором охорони, загальні положення про який встановлені статтею 978 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

В порушення вимог зазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, відповідач не розрахувався у повному обсязі за надані йому послуги охорони, заборгувавши позивачу 315 225,80 грн., а часткову оплату, що здійснено, перерахував з простроченням, що підтверджено вищенаведеними доказами, наявними у матеріалах справи.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач забезпечив охорону майна відповідача, відповідачем не заперечується охорона об'єкту, що передбачений Договором та сума плати за охорону, однак, в порушення умов Договору відповідач, не вжив усіх належних заходів, необхідних для виконання зобов'язань з оплати охорони.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач не скористався своїм правом подати письмовий відзив на позовну заяву та не спростував доводів позивача щодо наявності заборгованості.

З огляду на викладене, суд встановив доведеним право позивача на стягнення з відповідача 315 225,80 грн. боргу з оплати за надані послуги з охорони об'єкта.

Оскільки відповідачем порушено строки виконання зобов'язання щодо здійснення розрахунків з оплати отриманих послуг, позивач, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України заявляє про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 722,98 грн. та інфляційних збитків у розмірі 12622,27 грн. Судом перевірено правильність розрахунків позивача та встановлено, що вони є арифметично вірними.

Крім того, позивачем заявлено про стягнення пеню у розмірі 41 208,01 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" вiд 22.11.1996 № 543/96-ВР визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом перераховано розмір пені та встановлено, що позивачем при обчисленні пені застосовується невірна дата початку перебігу начислення пені.

Відповідно до пункту 2.3. Договору оплата за послуги охорони здійснюється замовником щомісячно на розрахунковий рахунок охорони до 17 числа наступного місяця. Відтак, строк зобов'язання за актом № 4/06 порушений з 18.08.2017, строк зобов'язання за актом № 4/07 порушений з 18.08.2018, строк зобов'язання за актом № 4/08 порушений з 18.09.2017. Враховуючи вказане, судом перевірено розрахунок пені позивача та встановлене її надмірне нарахування. Вірною є пеня у розмірі 41163,09 грн.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на все вищевказане, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати у справі, що складаються з судового збору, що сплачений позивачем у розмірі 5591,69 грн., покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до пункту 2 частини 2 статті 129 Господарського процесуального Кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 182, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов Приватного підприємства "Бастіон Безпеки" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" (07413, Київська обл., Броварський р-н, с. Пухівка, вул. Радгоспна, ) на користь Приватного підприємства "Бастіон Безпеки" (03191, м. Київ, вул. Якубовського, буд. 7, кв. 345, ) 315225,80 грн. (триста п'ятнадцять тисяч двісті двадцять п'ять гривень вісімдесят копійок) основного боргу, 3722,98 грн. (три тисячі сімсот двадцять дві гривні дев'яносто вісім копійок) 3% річних, 41163,09 грн. (сорок одна тисяча сто шістдесят три гривні дев'ять копійок) пені, 12622,27 грн. (дванадцять тисяч шістсот двадцять дві гривні двадцять сім копійок) інфляційних втрат, 5591,02 грн. (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня дві копійки) судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.04.2018.

Суддя С.О. Саванчук