КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/13238/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Скрум І.П.,

від відповідача: Свистунов А.В.,

від третьої особи 1: Гончар В.М.,

від третьої особи 2: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Такіра" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017р., м. Київ (повний текст складено 20.12.2017р.) у справі №910/13238/17 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Такіра"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк",

третя особа 1 - Національний банк України,

третя особа 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб України,

про тлумачення умов договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про тлумачення змісту додаткового договору від 27.12.2011р. до кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., а саме: чи передбачається п.1.1, 2.1, 2.2 додаткового договору надання Відповідачем кредитних коштів в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості у сумі 16153783 грн з позичкового рахунку Відповідача на поточний рахунок Позивача після 27.12.2011р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2017р. сторони уклали додаткову угоду від 27.12.2011р., якою були внесені зміни до деяких положень цього кредитного договору. З урахуванням вказаних змін Позивач вважає, що сторони погодили додатковий обов'язок Відповідача надати Позивачу як позичальнику кредитні кошти у межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості у сумі 16153783 грн, проте Відповідач по іншому розуміє нові умови договору та нових кредитних коштів Позивачу не надав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2017р. у справі №910/13238/17 у задоволенні вимог Позивача відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що місцевий суд не вбачає, що зміст п.1.1, 2.1, 2.2 додаткового договору є незрозумілим, та у них наявні неясні слова, поняття, терміни, які не дають змоги з'ясувати сторонам їх дійсні наміри при підписанні договору, що є необхідною умовою для тлумачення правочину.

Також місцевий суд взяв до уваги виконання сторонами протягом тривалого часу умов укладеного кредитного договору, в редакції додаткової угоди від 27.12.2011р., що не заперечувалось Позивачем, та дійшов висновку, що Позивачу, як позичальнику, був зрозумілий та ясний зміст кредитного договору, викладений у новій редакції від 27.12.2011р., а враховуючи, що тлумачення умов договору як спосіб захисту права по своїй суті є способом визначення можливості та порядку виконання сторонами умов правочину, то тлумачення договору можливе виключно до початку виконання сторонами його умов, власне, з метою встановлення справжнього змісту правочину (тобто з'ясування прав і обов'язків сторін) та, відповідно, як наслідок, порядку виконання його умов.

Місцевий суд вважає, що Позивач заявляючи даний позов, намагається не з'ясувати для себе дійсну волю сторін при укладенні даного договору та його дійсний зміст, а фактично змінити умови договору та викласти у даному договорі обставини, які створюватимуть нові права та обов'язки для сторін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017р. у справі №910/13238/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд безпідставно не залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Приватний навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ».

На думку Позивача, місцевий суд неповно встановив обставини та дійшов невірного висновку щодо виконання спірного додаткового договору, оскільки Відповідач не виконав свого обов'язку з надання кредитних коштів. За вказаних обставин, Позивач звертає увагу на те, що між Сторонами дійсно є спір в частині обов'язку видачі кредиту, тобто наявні розходження в трактуванні. Крім того, виконання договору не є безумовною перешкодою для здійснення тлумачення.

Також Позивач зазначає, що метою укладення додаткового договору був намір встановити додаткові права та обов'язки, відмовившись від тих, що існували раніше.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/13238/17 та призначено до розгляду на 22.02.2018р.

30.01.2018р. Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, Відповідач зазначає, що додатковий договір не є окремим договором, а є частиною кредитного договору. При цьому, Позивач фактично просить роз'яснити порядок виконання договору, який тривалий час виконувався сторонами. Тлумачення договору після початку його виконання не відповідає приписам ст.213 Цивільного кодексу України.

30.01.2018р. Третя особа 2 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Доводи Третьої особи 2 є аналогічними доводам Відповідача, викладеним у відзиві.

07.02.2018р. Третя особа 1 подала до суду пояснення, в яких просила рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Доводи Третьої особи 1 є аналогічними доводам Відповідача, викладеним у відзиві.

22.02.2018р. Позивач подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Приватного навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ». Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» є юридичною особою, яка має викупити заборгованість Позивача за кредитним договором. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з підстав необгрунтованості, оскільки вказана особа не є стороною ані кредитного договору, ані додаткового договору, умови якого просить роз'яснити Позивач. Крім того, наміри ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ» викупити заборгованість Позивача у майбутньому не є підставою для того, щоб вважати таку особу учасником спірних відносин між сторонами на даний момент, а також не свідчать про те, що така особа стане учасником даних відносин у майбутньому. Отже, Позивачем не доведено, що результат вирішення даного спору впливає чи вплине на права чи обов'язки ПНВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЯМБ».

22.02.2018р. у судовому засіданні Позивачем подано клопотання про відвід судді Андрієнка В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018р. було передано справу №910/13238/17 для визначення автоматизованою системою відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України складу суду, який має вирішити питання про відвід судді, заявлений Позивачем.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018р. у складі головуючого судді Скрипки І.М., суддів Тищенко А.І., Шаптали Є.Ю. у задоволенні заяви Позивача про відвід судді Андрієнка В.В. у справі №910/13238/17 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2018р. розгляд апеляційної скарги призначено на 29.03.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін та Третьої особи 1, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив.

10.04.2007р. між Позивачем та АКБ "Форум", правонаступником якого є ПАТ "Форум", був укладений кредитний договір №93/07/00-/KL, відповідно до п.1.1-1.3 якого АКБ "Форум" надає Позивачу кредитні кошти у формі кредитної лінії для придбання та ремонту будівлі і поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1800000,00 грн, зі сплатою 12% річних та строком повернення кредиту по 09.04.2012р.

На виконання умов договору АКБ "Форум" надав Позивачу грошові кошти у межах ліміту кредитної лінії, передбаченого п.1.1 цього договору. Позивач кредитні кошти повернув частково. Вказане сторонами не заперечується.

14.12.2011р. між ПАТ "Форум" та Відповідачем був укладений договір про відступлення права вимоги до боржника, за умовами якого ПАТ "Форум" зобов'язується передати (відступити) Відповідачу право вимоги до боржника, що належать ПАТ "Форум" на підставі кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., а Відповідач зобов'язується прийняти зазначене вище право вимоги та перерахувати ПАТ "Форум" кошти у сумі ціни права вимоги.

Відповідно до п.1.2 договору Відповідач після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитним договором та одержує право ПАТ "Форум" вимагати від Позивача належного виконання ним зобов'язань за кредитним договором в межах переданого права вимоги. Права кредитора за кредитним договором переходять до Відповідача у повному обсязі, за виключенням права на здійснення ПАТ "Форум" договірного списання з рахунків Позивача, що надане ПАТ "Форум" згідно доручення Позивача.

Згідно з п.4.1 договору сторони погодили, що станом на дату укладення договору відступлення розмір заборгованості Позивача перед ПАТ "Форум" складає 19911978,20 грн, у тому числі: 16153783,18 грн - основний борг; 41514,22 дол. США та 3426500,55 грн - відсотки.

Згідно з п.4.4 договору відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди Позивача.

27.12.2011р. між Позивачем та Відповідачем був укладений додатковий договір до кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., яким сторони виклали кредитний договір №93/07/00-/KL від 10.04.2007р. в новій редакції.

Відповідно до п.1.1 договору Відповідач надає Позивачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах, визначених цим договором, в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 16153783 грн 18 коп., який зменшується відповідно до графіку зменшення максимального ліміту заборгованості, наведеному в додатку №1 до цього договору.

Згідно з п.1.1.1 договору надання кредиту здійснюється окремими частинами (траншами): 1) транш у сумі 9446000 грн 00 коп.; 2) транш у сумі 6707783 грн 18 коп.

Відповідно до п.1.1.1.1 договору за користування траншем-1 Позивач сплачує 15% річних в порядку, визначеному цим договором. Кінцевий термін погашення заборгованості за траншем-1 встановлений до 14.04.2015р. (включно) на умовах, визначених цим договором та додатковими договорами до нього.

Згідно з п.1.1.1.2 договору за користування траншем-2 Позивач сплачує 0,001% річних, в порядку, визначеному цим договором. Кінцевий термін погашення заборгованості за траншем-2 встановлений не пізніше 15.12.2021р. на умовах, визначених цим договором та додатковими договорами.

Відповідно до п.2.1 договору видача кредиту (траншу) на цілі, визначені п.2.1 цього договору проводиться з позичкового рахунку в АТ «Дельта Банк» на поточний рахунок Позичальника №7797, відкритий в АТ «Дельта Банк», МФО380236, згідно письмових заяв Позивача.

Відповідно до п.2.2 договору моментом (днем) надання кредиту (траншу) вважається день надання кредиту (траншу) з позичкового рахунку Позивача в повній або частковій (транш) сумі кредиту.

Згідно з п.2.7 договору сторони погодили, що сплата процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті наданого кредиту (траншу) в наступному порядку: 1) проценти, що нараховані за користування траншем-1, за період з грудня 2011 року по серпень 2012 включно, сплачуються щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, в сумі по 10 000,00 грн. Нараховані та несплачені за вказаний період проценти сплачуються, починаючи з вересня 2012 року до кінця строку повернені заборгованості за вказаним траншем, рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця; 2) проценти, що нараховані за користування траншем-1, починаючи з вересня 2012 року сплачуються щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти; 3) проценти, що нараховані за користування траншем-2, сплачуються щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти; 4) сплата нарахованих до 14 грудня 2011 р. процентів (сума яких складає 3758170,21 грн) здійснюється не пізніше кінцевого строку кредитування - 15 грудня 2021 року.

Відповідно до п.3.3.4 та 3.3.5 договору Позивач зобов'язується протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за їх використання, повернути Відповідачу у повному обсязі кредит зі сплатою процентів та комісій кредитора та можливих штрафних санкцій у терміни та в порядку визначені цим договором.

До вказаного додаткового договору Сторонами був підписаний додаток №1 в якому вони встановили Графік зменшення максимального ліміту заборгованості Позивача.

27.12.2011р. (в день підписання додаткового договору) між Позивачем та Відповідачем був підписаний ще один додатковий договір до кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., яким сторони доповнили кредитний договір №93/07/00-/KL від 10.04.2007р. пунктами 3.3.12.8. та 3.1.2. в наступній редакції.

Згідно з п.3.3.12.8. Позивач зобов'язаний до 13.12.2016 року залучити юридичну особу, яка здійснить викуп заборгованості за цим договором за ціною, що дорівнює різниці ціни права вимоги, встановленої договором про відступлення права вимоги 9446000,00 грн. та сум, які будуть сплачені Позивачем в рахунок погашення кредиту (за виключенням тих, що спрямовані на погашення відсотків, нарахованих кредитором з моменту підписання договору про відступлення права вимоги).

Відповідно до п.3.1.2. Кредитор зобов'язується відступити право вимоги за цим договором та договорами забезпечення юридичній особі, яка здійснить викуп заборгованості Позивача за цим договором за ціною, що дорівнює різниці ціни права вимоги (9446000,00 грн.) та сум, які будуть сплачені Позивачем в рахунок погашення кредиту (за виключенням тих, що спрямовані на погашення відсотків, нарахованих кредитором з моменту підписання договору про відступлення права вимоги).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1, 2, 3 ст.213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до ч.4 ст.213 Цивільного кодексу України якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 роках» від 11.04.2005р. № 01-8/344 Вищий господарський суд України виклав правову позицію, відповідно до якої тлумачення змісту правочину господарським судом можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони (сторін) правочину.

Згідно з ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наведених норм права вбачається, що при відступленні права вимоги від старого кредитора до нового переходять визначені договором відступлення певні права у зобов'язанні. При цьому, зобов'язання старого кредитора або його права у зобов'язаннях, які не передбачені договором відступлення до нового кредитора не переходять.

Як встановлено судом, між Позивачем та АКБ "Форум", правонаступником якого є ПАТ "Банк Форум", був укладений кредитний договір №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., відповідно до якого АКБ "Форум" надав Позивачу кредитні кошти для придбання та ремонту будівлі і поповнення обігових коштів, а Позивач зобов'язався повернути ці кошти та сплатити проценти за користування, проте ці зобов'язанні неналежним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього утворився борг.

У подальшому ПАТ "Банк Форум" відповідно до ст.512, 514 Цивільного кодексу України на підставі договору про відступлення права вимоги до боржника від 14.12.2011р. відступив Відповідачу права вимоги до Позивача за кредитним договором №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., яке складається з права грошової вимоги ПАТ "Банк Форум" до Позивача, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, щодо погашення заборгованості, а також сплати інших платежів, які виникли/виникнуть на підставі укладеного договору.

При цьому, п.4.1 договору його сторони погодили, що станом на дату укладення договору відступлення розмір заборгованості Позивача перед ПАТ "Форум" складає 19911978,20 грн, у тому числі: 16153783,18 грн - основний борг, а також 41514,22 дол. США та 3426500,55 грн нарахованих процентів.

Отже, за вказаним договором ПАТ "Банк Форум" відступив Відповідачу право вимоги від Позивача неповернених кредитних коштів та несплачених процентів, а також права вимоги платежів, які виникнуть в майбутньому, щодо погашення заборгованості та сплати інших платежів за кредитним договором. При цьому, зобов'язання ПАТ "Банк Форум" або його права у зобов'язаннях за кредитним договором, які не були передбачені договором відступлення, до Відповідача не перейшли.

В подальшому між Позивачем та Відповідачем був укладений додатковий договір від 27.12.2011р. до кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., відповідно до якого сторони виклали кредитний договір в новій редакції.

Даним договором сторони змінили відносини, що виникли між ними за кредитним договором №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., а саме права Відповідача, які виникли у нього внаслідок відступлення йому прав вимоги та зобов'язання Позивача повернути кредитні кошти, сплатити проценти та інші платежі, які існували на час відступлення та виникнуть в майбутньому за кредитним договором.

Отже, ніяких зобов'язань (нових, додаткових) за кредитним договором №93/07/00-/KL від 10.04.2007р. у Відповідача не виникло та виникнути не могло, оскільки за цим договором йому були відступлені лише права вимоги, а не зобов'язання.

Посилання Позивача на п.1.1, 2.1, 2.2 вказаного додаткового договору, як на підставу виникнення у Відповідача обов'язків з надання Позивачу додаткових кредитних коштів в сумі 16153783,18 грн. апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки вказана сума співпадає з сумою основного боргу Позивача, вказаною у п.4.1. договору відступлення, отже являється розміром заборгованості Позивача право вимоги якої було відступлено Відповідачу, а не сумою нового кредиту.

Як встановлено судом, після укладення договору відступлення та підписання між Позивачем та Відповідачем додаткових договорів до кредитного договору Позивач протягом майже 6 років частково виконував свої зобов'язання за кредитним договором та частково сплачував Відповідачу неповернені кредитні кошти та проценти. При цьому, Позивач протягом цих 6 років не вимагав від Відповідача надання йому додаткових кредитних коштів в сумі 16153783,18 грн.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо виконання ПАТ "Банк Форум" кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р. в частині надання Позивачу кредитних коштів та часткового виконання Позивачем кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р. та додаткових договорів до нього в частині повернення отриманих кредитних коштів, сплати процентів та інших платежів, що свідчить про тривале виконання сторонами умов договору, розуміння сторонами його умов та відсутність підстав для його тлумачення.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тому таке тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, відповідно тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов, а не після його тривалого виконання сторонами.

Дана правова позиція викладена також у постанові Вищого господарського суду України від 29.03.2017р. у справі №920/696/16 та постанові Верховного Суду України від 01.07.2015р. у справі №910/24029/13).

Крім того, що апеляційний суд погоджується із місцевим судом щодо відсутності підстав вважати, що зміст п.1.1, 2.1, 2.2 додаткового договору є незрозумілим, та у них наявні неясні слова, поняття, терміни, які не дають змоги з'ясувати сторонам їх дійсні наміри при підписанні договору, що є необхідною умовою для тлумачення правочину.

Також місцевим судом вірно зазначено, що Позивач заявляючи даний позов, намагається не з'ясувати для себе дійсну волю сторін при укладенні даного договору та його дійсний зміст, а фактично змінити умови договору та викласти у даному договорі обставини, які створюватимуть нові права та обов'язки для сторін.

Апеляційний суд не приймає доводи Позивача щодо неповноти встановлення місцевим судом обставин даної справи та ненадання оцінки доводам сторін, оскільки місцевий суд встановив всі необхідні обставин та дійшов вірних висновків щодо наявності чи відсутності визначених законом підстав для тлумачення умов додаткового договору від 27.12.2011р. до кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р.

Посилання Позивача на відсутність аналізу місцевим судом положень додаткового договору від 27.12.2011р. до кредитного договору №93/07/00-/KL від 10.04.2007р., яким сторони доповнили кредитний договір пунктами 3.3.12.8. та 3.1.2. відхиляються судом, оскільки дані пункти не є предметом спору у даній справі відповідно до заявлених Позивачем позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Такіра" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017р. у справі №910/13238/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017р. у справі №910/13238/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 05.04.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов