УХВАЛА

29 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/2032/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016

у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

до боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 у справі №904/2032/16, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (далі за текстом - ДП "ДГ "Руно" НААНУ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 у справі №904/2032/16, зокрема, введено процедуру санації ДП "ДГ "Руно" НААНУ.

29.12.2017 ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 у справі №904/2032/16, з проханням поновити строк на касаційне оскарження, скасувати оскаржувані судові рішення, звільнити від сплати судового збору, або розстрочити його сплату частинами, чи перенести його сплату на більш пізніший строк.

На підставі ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, супровідним листом № 904/2032/16/1609/18 від 17.01.2018 Господарський суд Дніпропетровської області направив вказану касаційну скаргу разом зі справою №904/2032/16 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., передано вказану касаційну скаргу.

Згідно п.4 ч.1 ст. 287 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, ухвали місцевого господарського суду (зокрема, у справах про банкрутство) підлягають касаційному оскарженню тільки після перегляду таких ухвал в апеляційному порядку та прийняття відповідної постанови.

Разом з тим, скаржником подана касаційна скарга лише на ухвали господарського суду першої інстанції, що суперечить вимогам процесуального законодавства щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 293 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

П. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

З огляду на зазначене та враховуючи звернення ОСОБА_4 саме 29.12.2017 (зі спливом більше одного року) з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 у справі №904/2032/16, скаржнику необхідно відмовити у відкриті касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою також на підставі ч. 4 ст. 293 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 287, ч.4 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 у справі №904/2032/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко