РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2018Справа № 910/22903/17
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг"
прозастосування наслідків недійсності до нікчемного правочину
Представники:не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.12.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" про застосування наслідків недійсності до нікчемного правочину, а саме зобов'язання повернути оригінали документів, отриманих за недійсним правочином.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що укладений між сторонами договір про відступлення прав вимоги від 29.04.2016, відповідно до якого позивач відступив (передав) відповідачу належні банку майнові права за кредитним договором про відкриття кредитної ліні № 27/13 від 23.12.2013, укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось", є нікчемним згідно статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" про що відповідачу було направлено повідомлення № 3808 від 16.12.2016, у зв'язку з чим у відповідача виник обов'язок щодо повернення позивачу одержаного на виконання вказаного правочину, а саме договору про відкриття кредитної ліні № 27/13 від 23.12.2013 та кредитної справи ТОВ "Компанія Рось".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/22903/17 та прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами та зобов'язано сторін надати суду у встановлений судом строк необхідні докази.

05.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

Станом на 16.04.2018 відповідачем вимог ухвали суду від 19.12.22017, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу від 19.12.2017 було отримано 28.12.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 011.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "АРТЕМ-БАНК" (первісний кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" (новий кредитор за договором) укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором (далі - договір відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні йому права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 27/13 від 23.12.2013 зі змінами, доповненнями та додатком, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось", (далі - кредитний договір), а новий кредитор замінює первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), а порядку та на умовах, передбачених договором.

У розділі 1 договору відступлення прав вимоги сторони обумовили, що датою відступлення права вимоги є дата повного виконання новим кредитором обов'язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та порядку відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору відступлення прав вимоги вартість прав вимоги за договором становить 200 000 грн 00 коп.

Новий кредитор зобов'язується сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги, вказану у пункту 3.1 договору, в день підписання договору шляхом переказу коштів на рахунок первісного кредитора (пункт 3.2 договору)

У відповідності до пункту 5.1 договору відступлення прав вимоги не пізніше трьох робочих днів з дати відступлення прав вимоги за кредитним договором первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов'язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі.

За актом приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 29.04.2016 позивач передав, а відповідач прийняв документацію за зобов'язанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось", а саме: договір про відкриття кредитної лінії № 27/13 від 23.12.2013 та кредитна справа Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось" (в кількості 1 том).

Відповідно до додатку 4 до договору відступлення права "Розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось" за договором про відкриття кредитної лінії № 27/13 від 23.12.2013", станом на 29.04.2016, загальну сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось" за договором про відкриття кредитної лінії № 27/13 від 23.12.2013 складає 3 678 535 грн 35 коп., у тому числі: 2 200 000 грн 00 коп. заборгованість за кредитом та 1 478 535 грн 35 коп. заборгованість про процентам.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 15.11.2016 № 416-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 16.11.2016 № 2447 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "АРТЕМ-БАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" (далі - АТ "АРТЕМ-БАНК") з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16.11.2016 до 15.12.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ "АРТЕМ-БАНК", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Луньо Іллі Вікторовичу на один місяць з 16.11.2016 до 15.12.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15.12.2016 № 492-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16.12.2016 № 2857, "Про початок процедури ліквідації АТ "АРТЕМ-БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" з 16.12.2016 до 15.12.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "АРТЕМ-БАНК", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Луньо Іллі Вікторовичу строком на два роки з 16.12.2016 до 15.12.2018 включно.

Частинами 1, 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Луньо І.В. № 58 від 14.12.2016 вирішено здійснити в АТ "АРТЕМ-БАНК" перевірку правочинів (інших договорів), вчинених (укладених) АТ "АРТЕМ-БАНК" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В результаті перевірки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "АРТЕМ-БАНК" правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було виявлено нікчемний правочин, що був вчинений (укладений) банком з Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг", а саме договір відступлення права вимоги за кредитним договором б/н від 29.04.2016, у зв'язку з тим, що банк здійснив відчуження майно за ціною, нижчою від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком).

В силу пункту 4 частини 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до приписів частини 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

При цьому, у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину (частина 5 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

16.12.2016, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноваженою особою Фонду, відповідно до повідомлення № 3808, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" було повідомлено про нікчемність правочину, а саме: договору відступлення прав вимоги за кредитним договором від 29.04.2016, а також повідомлено про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" повернути банку все отримане на підставі нікчемного правочину, а саме: право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось" за договором про відкриття кредитної лінії № 27/13 від 23.12.2013 з усіма змінами та доповненнями, які випливають із усіх додаткових угод укладених до нього; оригінали всіх документів, що підтверджують право вимоги, яке було передане Товариству з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" за нікчемним правочином.

Відповідно до листа № 17/01 від 19.01.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг", керуючись статтями 215 та 216 Цивільного кодексу України, зобов'язалось повернути Публічному акціонерному товариству "АРТЕМ-БАНК" права вимоги та оригінали всіх документів, отриманих за вищезазначеним нікчемним правочином, за умови повернення грошових коштів у розмірі 200 000 грн 00 коп., отриманих Публічним акціонерним товариством "АРТЕМ-БАНК" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" у якості оплати за відступлення права вимоги за нікчемним правочином.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що в порушення норм частини 5 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідач оригінали документів не повернув, зв'язку із чим позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до пункту 3 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком).

Судом встановлено, що за спірним договором відступлення прав вимоги за кредитним договором від 29.04.2016 позивач відчужив право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 27/13 від 23.12.2013 вартістю 3 678 535 грн 35 коп., тоді як відповідач сплатив на користь банку лише 200 000 грн 00 коп., тобто вартість відчуженого права вимоги очевидно є в рази більшою ніж сума, отримана позивачем за спірним договором.

Таке відчуження відбулося протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "АРТЕМ-БАНК.

За таких обставин, уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у позивача правомірно в силу приписів статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" віднесла спірні договори відступлення права вимоги до нікчемних.

Відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

До таких правочинів застосовуються наслідки, передбачені статтею 216 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України в разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 17.02.2016 у справі № 6-1601цс15.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене, вимоги Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" повернути оригінали документів, отриманих за недійсним правочином, а саме договору про відкриття кредитної ліні № 27/13 від 23.12.2013 та кредитної справи ТОВ "Компанія Рось", визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" (03045, місто Київ, вулиця Новопирогівська, будинок 50, ідентифікаційний код 32487273) повернути Публічному акціонерному товариству "АРТЕМ-БАНК" (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 103, ідентифікаційний код 26253023) оригінали наступних документів:

- Договір про відкриття кредитної лінії № 27/13 від 23.12.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "АРТЕМ-БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рось" (ідентифікаційний код 35480752);

- Кредитна справа ТОВ "Компанія Рось" (в кількості 1 том).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Факторинг" (03045, місто Київ, вулиця Новопирогівська, будинок 50, ідентифікаційний код 32487273) на користь Публічного акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 103, ідентифікаційний код 26253023) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б. Плотницька