ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.2018 Справа № 920/1246/17
Господарський суд Сумської області, у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Малюка Р.Б., розглянувши матеріали справи № 920/1246/17 в порядку загального позовного провадження:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІГ РЕНТ» (вул. Богдана Хмельницького, буд. 1-Б, прим. 70, с. Святопетрівське, Київо-Святошинський район, Київська область, 08141),

до відповідача: фізичної особи-підприємця Антонової Юлії Михайлівни (АДРЕСА_1),

про стягнення 12962,10 грн. на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 22/12/6-1 від 22.12.2016,

представники сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 12962,10 грн. заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 22/12/6-1 від 22.12.2016 та 1600,00 грн. судового збору.

19.02.2018 відповідач надав суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких заперечує проти позовних вимог, оскільки вважає, що заборгованості перед позивачем не має.

Представник позивача подав до суду клопотання № б/н від 11.04.2018, в якому просить суд розгляд справи провести за його відсутності, а також повідомляє, що жодних пояснень та заперечень на позовну заяву від відповідача не отримував, а тому надати суду відповідь немає можливості.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Згідно ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази, суд встановив:

22.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІГ РЕНТ» (орендодавцем за договором, позивачем) та Фізичною особою - підприємцем Антоновою Юлією Михайлівною (орендарем за договором, відповідачем) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 22/12/16-1, відповідно до умов п. 1.1 якого позивач зобов'язується передати, а відповідач прийняти у тимчасове використання за платню нежитлове приміщення загальною площею 177,3 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, вул. Богдана Хмельницького, 5, нежитлове приміщення № 82. Цільове призначення приміщення, що передається в оренду - для надання освітніх та консультаційних послуг.

Відповідно до розділу 2 договору приймання-передача приміщення в оренду здійснюється сторонами договору, або їх повноважними представниками. Орендоване приміщення передається орендодавцем і приймається орендарем протягом 1 робочого дня з моменту підписання договору. Під час передачі приміщення складається акт прийому-передачі приміщення, в якому зазначається комплектація, технічний та санітарний стан приміщення. Акт прийому-передачі приміщення підписується та затверджується сторонами. Орендоване приміщення вважається прийнятим орендарем та переданим орендодавцем з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі приміщення.

На виконання умов договору, позивач здійснив передачу майна, яке було прийнято відповідачем, що підтверджується підписаним сторонами договору актом приймання-передачі приміщення від 22.12.2016 (а.с. 14).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 22.12.2016 до договору загальна вартість орендної плати в місяць за все орендоване приміщення становить 26595,00 грн. без урахування ПДВ.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем в наступному порядку: протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору, орендар сплачує плату за перший та останній місяці оренди. Наступні платежі за оренду приміщення проводяться орендарем щомісячно не пізніше 15 числа розрахункового місяця, за який вноситься орендна плата, на підставі рахунків, виставлених орендодавцем.

Відповідно до п. 5.2.12 своєчасно сплачувати орендну плату та інші обов'язкові платежі (комунальні) у порядку, передбаченому договором.

Додатковою угодою від 27.02.2017 до договору, строк оренди сторонами було продовжено по 05.03.2017 включно.

05.03.2017 відповідачем було повернуто приміщення з оренди за актом приймання-передачі (а.с. 15).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у визначений договором термін не виконав належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість , яка не погашена на даний час.

В порушення умов договору та додаткової угоди відповідач не виконував своїх зобов'язань, а саме не повністю сплачував плату за оренду приміщення в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 13142,10 грн.

За даними бухгалтерського обліку позивача за період дії договору з 22.12.2016 по 05.03.2017 відповідачу були надані послуги з оренди приміщення, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг № 25 від 31.01.2017 на суму 26595,00 грн. (орендна плата за січень 2017 року), № 159 від 28.02.2017 на суму 26595,00 грн. (орендна плата за лютий 2017 року), № 159 від 05.03.2017 на суму 4289,52 грн. (орендна плата за березень 2017 року по дату передачі приміщення від відповідача позивачу за актом приймання-передачі) (а.с. 17-19) на загальну суму 57479,52 грн. Початкове сальдо станом на дату початку дії договору склало 5137,42 грн. Відповідачем були проведені наступні оплати: 11.01.2017 - 14000,00 грн.; 12.01.2017 - 7000,00 грн.; 20.01.2017 - 5800,00 грн.; 22.02.2017 - 5000,00 грн.; 23.02.2017 - 5000,00 грн.; 01.03.2017 - 1900,00 грн.; 13.05.2017 - 200,00 грн.; 15.06.2017 - 200,00 грн.; 20.09.2017 - 100,00 грн.; 21.11.2017 - 180,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 20-29). Всього з урахуванням початкового сальдо відповідачем проведено оплат на загальну суму 44517,42 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на дату складання позовної заяви становить 12962,10 грн.

Гарантійним листом від 07.03.2017 відповідач гарантував погашення заборгованості по сплаті суми орендної плати у розмірі 13642,10 грн., сплату заборгованості по сплаті комунальних платежів та сплату суми орендної плати за період фактичного користування приміщенням до дати підписання акту приймання-передачі приміщення від орендаря орендодавцю (а.с. 30).

10.05.2017 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату суми заборгованості, проте поштове відправлення повернулось у зв'язку з закінчення терміну зберігання (а.с. 31-36).

27.11.2017 позивачем був направлений відповідачу лист № 15 від 21.11.2017 до якого були додані два примірники акту звірки взаєморозрахунків та яким було запропоновано відповідачу звірити взаєморозрахунки між сторонами та підписати акт звірки, проте відповідач акт звірки не підписав та на лист відповідь не надав.

Відповідно до п.3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання. Оренда структурних підрозділів державних та комунальних підприємств не повинна порушувати виробничо-господарську цілісність, технологічну єдність даного підприємства. Законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не можуть бути об'єктом оренди. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно сплати орендної плати, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 12962 грн. 10 коп. за договором оренди нерухомого майна № 22/12/16-1 від 22.12.2016 та додаткової угоди до договору № 1 від 22.12.2016.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина перша статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 86 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Антонової Юлії Михайлівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІГ РЕНТ» (08141, Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Богдана Хмельницького, будинок 1-Б, прим. 70, ) суму основного боргу у розмірі 12962 грн. 10 коп., 1600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.04.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. СПИРИДОНОВА