ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/2801/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Львівської області

у складі судді Горецька З.В.

від 02.11.2017 та

на постанову Львівського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Галушко Н.А., Данко Л.С., Орищин Г.В.

від 12.12.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ"

про стягнення 29 463 469,85 грн.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

1. 03 травня 2017 року відповідач подав заяву визнання наказу Господарського суду Львівської області від 09.03.2017 у справі №914/2801/16 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10977111,48 грн. пені, 1325705,93 грн. 3% річних, 5984717,44 грн. інфляційних втрат таким, що не підлягає виконанню (далі - Заява).

2. Заява відповідача мотивована тим, що суму основного боргу відповідач сплатив до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), а відповідно до приписів частини 3 статті 7 зазначеного Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2017 Заяву відповідача було задоволено. Суд визнав таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Львівської області від 09.03.2017 у справі №914/2801/16 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10977111,48 грн. пені, 1325705,93 грн. 3% річних, 5984717,44 грн. інфляційних втрат.

4. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

5. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, за приписами частини 3 статті 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Оскільки заявлені до стягнення з відповідача суми пені, 3% річних та інфляційних втрат було нараховано на заборгованість, яку відповідач погасив до набрання чинності зазначеним Законом, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість Заяви відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 12 січня 2018 року позивач подав касаційну скаргу.

7. У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.11.2017, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні Заяви.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.12.2016 у справі №914/2801/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017, позов був задоволений частково. Суд стягнув з відповідача на користь 10977111,48 грн. пені, 1325705,93 грн. 3% річних, 5984717,44 грн. інфляційних втрат, 205253,10 грн. судового збору. Виконання рішення суду було відстрочено на 6 місяців. В іншій частині позову було відмовлено.

9. 09 березня 2017 року, на виконання зазначеного рішення, видано наказ на примусове виконання рішення суду.

10. Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.12.2016 у даній справі № 914/2801/16 було встановлено, що відповідача, до набрання чинності Закону, погасив заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії.

11. Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №173 від 12.07.2017 відповідач включений до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. В касаційній скарзі позивач зазначає про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, положень Закону, статей 32, 33, 35, 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), оскільки спірні суми пені, інфляційних втрат і 3% річних не списуються автоматично, а можуть бути списані за відповідною процедурою.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

13. У відзиві на касаційну скаргу, поданому у визначений в ухвалі Верховного Суду від 26.03.2018 строк, відповідач просить залишити її без задоволення, оскільки вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм чинного законодавства.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"

Преамбула

Цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Стаття 1 пункт 1 підпункти 3, 5, 6, 8

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість): …кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води;

процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства;

учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стаття 2

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Стаття 3 частина 1

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Стаття 7 частина 3

На заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

15. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій)

Стаття 117 частина 4

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково…

16. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частини 1, 2

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

17. Суд зазначає, що касаційна скарга позивача, її доводи, фактично зводяться до переоцінки обставин справи, що не є компетенцією Суду, враховуючи вимоги статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

18. Твердження позивача про те, що спірні суми пені, інфляційних втрат і 3% річних не списуються автоматично, а можуть бути списані за відповідною процедурою, Суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки, як правильно встановили суди першої та апеляційної інстанцій, такі нарахування підлягають списанню в силу приписів частини 3 статті 7 Закону.

19. Суд зазначає, що неналежне ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності не може свідчити про наявність у боржника зобов'язання щодо сплати стягувачу суми пені, інфляційних втрат, 3% річних.

20. Суд зазначає, що врахувавши приписи статей 1, 2, 3, частини 3 статті 7 Закону, статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) та встановивши, що заявлені до стягнення з відповідача суми пені, 3% річних та інфляційних втрат було нараховано на заборгованість, яку відповідач погасив до набрання чинності Законом, а тому такі нарахування підлягають списанню в силу приписів частини 3 статті 7 зазначеного Закону, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для задоволення Заяви відповідача.

21. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

23. Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати

24. Судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.11.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 у справі №914/2801/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець