У Х В А Л А

10 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/5809/15-г

Провадження №12-75гс18

Велика палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Уркевича В. Ю.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В, Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справи № 910/5809/15-гГосподарського суду міста Києва за позовом Приватного підприємства «Фреш Лайн» (далі - ПП «Фреш Лайн»)до Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державне підприємство «Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень», Державне підприємство «Український транспортно-логістичний центр»,про стягнення 4 268 624,14 грнза касаційною скаргою Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 року та

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06 квітня 2016 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04 квітня

2017 року, позов задоволено повністю. Стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) на користь ПП «Фреш Лайн»

4 268 624,14 грн заборгованості та 73 080, 00 грн судового збору.

На примусове виконання зазначеного рішення суду Господарським судом міста Києва 13 квітня 2017 року видано наказ про стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) на користь ПП «Фреш Лайн» 4 268 624,14 грн заборгованості та 73 080,00 грн судового збору.

04 серпня 2017 року до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява від стягувача про заміну сторони виконавчого провадження боржника - Державної адміністрації залізничного транспорту України його правонаступником Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»).

У зв'язку із надходженням такої заяви, державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гусєв О. О. звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження № 53854397 - Державну адміністрацію залізничного транспорту України його правонаступником ПАТ «Українська залізниця».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року у задоволенні зазначеної заяви державного виконавця відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року скасовано та винесено нову ухвалу, якою заяву державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником задоволено, замінено сторону виконавчого провадження № 53854397 боржника - Державну адміністрацію залізничного транспорту України на його правонаступника ПАТ «Українська залізниця».

У січні 2018 року Державна адміністрація залізничного транспорту України (Укрзалізниця) подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 13 грудня 2017 року, в якій просила поновити їй строк на касаційне оскарження судового рішення, скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року

у даній справі.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду 21 лютого

2018 року ухвалою поновив строк на касаційне оскарження зазначеної постанови, відкрив касаційне провадження та прийняв до розгляду касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 року в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надав учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

Відповідно до частини п'ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

23 березня 2018 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою передав дану справу разом з касаційною скаргою Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказав, що правова проблема щодо наявності чи відсутності підстав для заміни сторін (як боржника, так і кредитора) у виконавчому провадженні чи на іншій стадії судового процесу, а саме Державної адміністрації залізничного транспорту України чи підприємств залізничного транспорту їх правонаступником - ПАТ «Українська залізниця», які пов'язуються або з моментом державної реєстрації ПАТ «Українська залізниця» та підписанням зведеного передавального акта від 06 серпня 2015 року (частини шостої, дев'ятої статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», пункти 3, 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200), або з невнесенням до Реєстру запису про припинення Державної адміністрації залізничного транспорту України/підприємств залізничного транспорту (частина друга статті 104 Цивільного кодексу України), виникає при розгляді значної кількості господарських справ (про що, зокрема, свідчить численна практика Верховного Суду України щодо Державного підприємства «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця»).

Однак, суд касаційної інстанції не обґрунтував у чому саме полягає ця правова проблема при застосуванні стаття 104 Цивільного кодексу України, згідно якої юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, та приписів спеціального законодавства, яким регламентовано особливості утворення та правонаступництва публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, - ПАТ «Українська залізниця».

Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, послався на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 08 лютого 2017 року у справах № 3-1417гс16, № 3-1586гс16; від 22 лютого 2017 року у справах № 3-26гс17, 3-40гс17, № 3-41гс17, № 3-50гс17; від 15 березня 2017 року у справах № 3-32гс17, № 3-53гс17, № 3-85гс17, № 3-1500гс16, № 3-1587гс16, № 3-1589гс16, № 3-1590гс16; від 19 квітня 2017 року у справі № 3-306гс17; від 31 травня 2017 року у справі № 3-308гс17;

від 21 червня 2017 року у справі № 3-512гс17. Цими судовими рішеннями встановлено, що питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом і прийнятими на його виконання постановами Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції», які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна, що знаходиться на тимчасово окупованій території, до статутного капіталу правонаступника.

Проте зі змісту вказаних вище судових рішень не вбачається, що судами було сформовано різну правову позицію при розгляді справ з подібними правовідносинами. У згаданих постановах суду відображена специфіка правового регулювання відносин правонаступництва за участю ДП «Донецька залізниця», майно якої знаходиться на тимчасово окупованій території, зважаючи на що такі правовідносини додатково регламентуються постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604.

З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність у цій справі виключної правової проблеми, вирішення якої необхідно для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а звідси й про відсутність підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, справу № 910/5809/15-гразомз касаційною скаргою Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця)на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 рокуслід повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду відповідно до частини шостої статті 303 Господарського процесуального кодексу України.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 910/5809/15-гразомз касаційною скаргою Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця)на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 рокув цій справі повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Ю. Уркевич
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
В. С. Князєв О. Г. Яновська