ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/2018/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сігнаєвської К.І.;

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Турчин С.О.)

від 01.06.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Пашкіна С.А., судді - Зеленін В.О., Сітайло Л.Г.)

від 24.07.2017,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна"

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 1 574 784,23 грн збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою (ОСОБА_1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем як посадовою особою, яка виконувала повноваження генерального директора ТОВ з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" при укладенні договору поставки № 26/03/12-1 від 26.03.2012 було завдано позивачу 1 574 784,23 грн збитків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017, у задоволенні позову відмовлено.

20.11.2017 позивач подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Підставами для скасування судових рішень позивач зазначає, що судами не було належним чином взято до уваги те, що недобросовісними діями відповідача при укладенні договору з ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" були заподіяні позивачу збитки; не досліджено надані ним докази, зокрема копії пояснювальної записки начальника управління фінансів позивача ОСОБА_2 від 23.05.2014, копії балансу позивача станом на 31.12.2012, звіт про фінансові результати за 2012 рік, довідки позивача від 30.01.2017 щодо розміру збитків, завданих позивачу відповідачем; безпідставність посилання судів на те, що закриття кримінального провадження № 0001697 від 22.12.2012 спростовує доводи позивача про протиправність поведінки відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову відповідно до вимог ст. 311 ГПК України, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального права.

Щодо доводів позивача про те що, відповідач діяв недобросовісно при укладенні договору поставки № 26/03/12-1 від 26.03.2012, чим заподіяв позивачу збитки, то вони є без підставними, адже позивач відповідно до вимог ст. 33 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) не довів, що відповідач, укладаючи від імені позивача вказаний договір, не мав на меті здійснення реальної господарської операції і отримання прибутку та що його дії були недобросовісними. Також позивачем не було доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та невиконанням ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" умов договору поставки № 26/03/12-1 від 26.03.2012.

Невиконання ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" своїх зобов'язань за договором є обставиною для застосування до нього відповідальності, передбаченої умовами договору та вимогами чинного законодавства, а не безумовною підставою протиправності дій відповідача.

Недоречними є посилання позивача на недослідження господарськими судами наданих позивачем доказів, адже господарськими судами згідно з вимогами ст. 43 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) були ретельно досліджені всі наявні в матеріалах справи докази і їм надана належна оцінка, а також були почуті сторони, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (справа "Проніна проти України").

Також, як на відсутність протиправності в діях відповідача господарські суди послались і на постанову про закриття кримінального провадження від 05.02.2013, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001697, було закрите у зв'язку із встановленням відсутності в діях посадових осіб ТОВ з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" складу кримінального правопорушення і яка була оцінена господарськими судами згідно з ст. 43 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Суд вважає, що рішення місцевого господарського суду і постанова суду апеляційної інстанції прийняті відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому їх необхідно залишити в силі з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, господарські суди правильно виходили з відсутності в діях відповідача складу цивільного правопорушення, виходячи з такого.

Відповідно до п. 11.3.1 Статуту ТОВ з іноземними інвестиціями "БНХ Україна", затвердженого зборами учасників ТОВ "Белнефтехим" від 27.02.2009, зі змінами та доповненнями, виконавчим органом товариства є директор, який призначається на контрактній основі і звільняється зборами учасників.

Генеральний директор має право діяти від імені товариства без окремого доручення у всіх установах, підприємствах і організаціях, із громадянами, як в Україні, так і за її кордонами (п.11.3.4. Статуту).

Згідно з п. 11.3.7, 11.3.8 Статуту генеральний директор укладає від імені товариства угоди, у тому числі зовнішньоекономічні. Генеральний директор у межах своєї компетенції, визначеної цим статутом і контрактом, укладає договори від імені товариства.

Пунктом 2.1 контракту з керівником ТОВ з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" від 17.11.2009, укладеним між ОСОБА_1 та зборами учасників товариства як роботодавцем, визначено, що до компетенції керівника належать всі питання керівництва поточною діяльністю товариства, за виключенням питань, віднесених Статутом товариства до виключної компетенції зборів учасників товариства. В межах своєї компетенції керівник здійснює оперативне керівництво товариством, організовує його виробничо-господарську діяльність, соціальну та іншу діяльність, забезпечує виконання передбачених Статутом цілей діяльності та завдань товариства.

Згідно з п. 2.2.5 контракту керівник, зокрема, укладає договори від імені товариства.

26.03.2012 між ТОВ з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" в особі генерального директора ОСОБА_1 (покупцем) та ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" в особі директора ОСОБА_3 (постачальником) було укладено договір поставки № 26/03/12-1, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язався передати (поставити) у власність покупцю у встановлений цим договором строк товар, найменування (асортимент), ціна та кількість якого визначається в додатках до договору, а покупець - прийняти і оплатити товар.

На виконання умов договору поставки, позивач сплатив ТОВ "ЮВІКО-ЛТД" попередню оплату у суму 3 150 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою від 30.03.2012.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 89 ГК України визначено, що посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов'язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов'язків; іншими винними діями посадової особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов'язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та шкодою.

Місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дослідивши надані сторонами докази, врахувавши, що позивачем не було доведено неправомірність дій відповідача при укладенні договору поставки № 26/03/12-1, а також взявши до уваги відсутність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, правомірно відмовив у задоволенні позову.

За таких обставин рішення господарських судів постановлені з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх скасування немає.

Оскільки підстав для скасування судових рішень та ухвалення нового немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 01 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24 липня 2017 року у справі за № 910/2018/17- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Мамалуй

І. Ткач