ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.03.2018

Справа № 910/22368/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/22368/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг», м. Київ, до товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій-2000», м. Київ,

про стягнення 4 250 грн.,

без участі учасників процесу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг» (далі – ТОВ «Континент-Торг») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій-2000» (далі – ТОВ «Обрій-2000») про стягнення 4 250 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору маркетингових послуг від 01.07.2013 №О-5/1 (далі – Договір) в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі №910/22368/17 та призначено її до розгляду на 09.01.2018.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункт 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини п’ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у справі №910/22368/17 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.01.2018 вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; запропоновано: - відповідачу у строк до 30.01.2018 подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 06.02.2018 подати відповідь на відзив.

Відповідач 30.01.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що між сторонами у справі дійсно існували договірні відносини, згідно з якими позивач виконував маркетингові послуги для відповідача, що підтверджено Договором; разом з тим, у переданих рахунках позивач посилається на договір від 01.01.2010 №1/3331, оригіналу якого в архівах відповідача немає можливості знайти та ознайомитись з умовами вказаного договору, невідомо чи був він взагалі; ні акти надання послуг, ані рахунки не були передані на адресу відповідача, бухгалтерія не отримувала вказаних документів; відповідач просив застосувати позовну давність до вимог позивача.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 ТОВ «Континент-Торг» (виконавець) і ТОВ «Обрій-2000» (замовник) було укладено Договір, за умовами якого:

- у відповідності до Договору замовник доручає та оплачує, а виконавець зобов’язується надати йому маркетингові послуги (що сприяють збільшенню обізнаності споживачів і підвищення лояльності до товару) щодо підписання договору поставки та по проведенню комплексних дій, націлених на активний продаж товару, торговельних марок, щодо якого здійснює господарську діяльність замовник (пункт 1.1 Договору);

- послуги, що надаються виконавцем згідно з Договором, здійснюються за такими напрямками: розміщення продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник, на території магазинів мережі «Континент»; забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник, у торговому залі мережі «Континент»; додаткова викладка товару; моніторинг споживчого попиту та дослідження споживчого ринку; організація і проведення заходів з стимулювання збуту, які здійснюються замовником; управління запасами товарів та користування їх розмірами у відповідності до потреб споживачів; надання інформації про збут; публікація інформаційного буклету «Континент» як інструменту прямого маркетингу; моніторинг та аналіз товарообігу; підписання договору поставки; передпродажна підготовка товару, щодо якого здійснює свою діяльність замовник; введення до бази даних виконавця нових товарів, щодо яких замовник планує здійснювати свою господарську діяльність, та заміна існуючих; надання дублікатів документів замовнику; надання в тимчасове використання замовнику робочого місця для роботи промоутера-консультанта; внесення змін до діючої специфікації; інші послуги згідно з домовленостями сторін (пункт 1.2 Договору);

- підтвердженням надання послуг згідно з Договором є акти виконаних робіт; замовник зобов’язаний підписати та повернути виконавцю акти виконаних робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту їх отримання; у разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцю підписаний примірник акта, чи не заявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги – наданими (підпункт 2.2.9 пункту 2.2 Договору);

- при замовленні виготовлення інформаційного буклету за кожну ілюстрацію в одному інформаційному буклеті «Континент», замовник сплачує виконавцю суму згідно з рахунком-фактурою (підпункт 3.1.6 пункту 3.1 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2013; у тому випадку, якщо жодна із сторін письмово не менш як за 30 календарних днів до закінчення дії Договору не заявить іншій стороні про припинення його дії, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (пункт 9.1 Договору).

Частиною першою статті 907 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач зазначає, що відповідно до умов Договору ним було надано відповідачу, а відповідачем одержано, але не оплачено послуги на суму 4 250 грн.

На підтвердження надання позивачем послуг, останнім подано суду рахунки на оплату від 04.03.2014 №623 на суму 1 250грн. і від 20.06.2014 №2048 на суму 3 000 грн. та акти надання послуг від 02.10.2017 №97 і від 02.10.2017 №98.

Дослідивши вказані документи, судом встановлено таке:

- акти наданих послуг підписані лише позивачем;

- доказів надіслання відповідачу рахунків на оплату та актів наданих послуг позивачем суду не подано;

- і в рахунках на оплату, і в актах наданих послуг зазначено, що оплата виставлена за договором від 01.01.2010 №1/3331;

- договір від 01.01.2010 №1/3331 позивачем суду не подано.

Таким чином, матеріали справи не містять документального підтвердження надання позивачем відповідачу послуг за Договором.

Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до абзаців першого і другого пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки підстав для задоволення позову немає, то і відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.04.2018.

Суддя                                                    В.О. Демидов