РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2018Справа № 910/282/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА"
до 1) Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві; 2) Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"
про зняття арешту з майна та визнання права власності.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Ткачук І.В. - представник за довіреністю;
від відповідача-1: від відповідача-2:не з'явився; не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач-1) та Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (надалі - відповідач-2) про:

- визнання права власності на автокран КС - 4561 (шасі КрАз 250) 1988 року виготовлення, реєстраційний номер АА5339НЕ;

- визнання права власності на автокран КС - 7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер АА1503СМ;

- зняття арешту з автокрану 4561 (шасі КрАз 250) 1988 року виготовлення, реєстраційний номер АА5339НЕ, накладеного в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 50502730 боржником за яким є Публічне акціонерне товариство "Мостобуд";

- зняття арешту з автокрану КС - 7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер АА1503СМ, накладеного в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 50502730 боржником за яким є Публічне акціонерне товариство "Мостобуд".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.02.2016 між Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" підписано договори № 1069/10/26-50-16-10 купівлі-продажу автокрана КС - 4561 (шасі КрАз 250) 1988 року виготовлення, реєстраційний номер АА5339НЕ на цільовому аукціоні та № 1068/10/26-50-15-10 купівлі-продажу автокрана КС - 7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер АА1503СМ на цільовому аукціоні, до вказаних договорів було складено відповідні акти приймання-передачі транспортних засобів. Однак, в процесі реєстрації права власності на вищезазначені транспортні засоби, позивачем було виявлено, що на них накладено арешт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2018 відкрито провадження справі та призначено підготовче судове засідання на 16.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 відкладено підготовче судове засідання на 28.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2018.

У судове засідання, що відбулось 28.03.2018 представники відповідача-1 та відповідача-2 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, оскільки відповідача-1 та відповідача-2 належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, суд вважає, що неявка представників відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання 28.03.2018 не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні, що відбулося 28.03.2018 наполягав на задоволенні позову, надав суду усні пояснення по справі

У судовому засіданні 28.03.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2016 року між Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА", як покупцем, на підставі протоколу аукціону №4 від 02.02.2016 було укладено договір № 1069/10/26-50-16-10 купівлі - продажу автокрана КС - 4561 (шасі КрАз 250), 1988 року виготовлення, реєстраційний номер AA 5339 HЕ на та договір №1068/10/26-50-15-10 купівлі - продажу автокрана КС - 7471 (шасі ПС632) 1986 року виготовлення, реєстраційний номер АА1503СМ.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем-1 укладено договори купівлі-продажу. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 655, 656 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), вони вважаються укладеним.

Укладені договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 1. ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів приймання - передачі, спірні транспортні засоби були передані відповідачем-1 у власність позивачеві.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що в процесі реєстрації права власності на спірні транспортні засоби, ним було виявлено, що на них накладено арешт, у зв'язку із чим позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва з заявами про зняття арешту, на що останні повідомили позивача про те, що вичерпний перелік підстав для зняті я арешту визначений положеннями Закону України «Про виконавче провадження», а тому питання щодо зняття арешту з майна боржника - Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» може бути вирішено виключно в судовому порядку.

Так, як випливає з пояснень позивача та наявних в матеріалах справи копій постанов ВДВС, на виконанні у ВДВС Голосіївського районного управління юстиції м. Києва перебувають виконавчі провадження ВП№40433403 з виконання судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2013 № 752/16151/13-ц та ВП№43513870 з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 22.05.2014 № 910/17195/13, а також зведене виконавче провадження ВП№50502730 боржником за яким відповідач-2 у складі: ВП№43513870, ВП№51429143, ВП№33035724, ВП№33158416, ВП№31778559, ВП№48873339, ВП№49976959, ВП№50245388, ВП№49863967, ВП№51788877 і зазначені виконавчі документи відповідачем-2 не виконані та як вбачається з листа №ДВ/2 від 30.03.2016, що був надісланий державним виконавцем на адресу позивача - підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України).

Частинами 1-3 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В силу приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно приписів ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищезазначеного та оскільки право власності позивача на спірне майно підтверджене належними та допустимими доказами зокрема - договорами купівлі-продажу зазначеного майна та відповідними актами приймання-передачі даного майна, вимоги позивача про визнання за ним права власності на автокран КС - 4561 (шасі КрАз 250) 1988 року виготовлення, реєстраційний номер АА5339НЕ та автокран КС - 7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер АА1503СМ, а також про зняття арешту із зазначеного майна є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача-1 та відповідача-2.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" задовольнити.

2. Визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" (08200, м. Ірпінь, вул. Українська, 85, оф. 1; ) на автокран КС-4561 (шасі КрАз 250), 1988 року виготовлення, реєстраційний номер АА5339НЕ.

3. Визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" (08200, м. Ірпінь, вул. Українська, 85, оф. 1; ) на автокран КС - 7471 (шасі ПС - 632), 1986 року виготовлення реєстраційний номер АА1503СМ.

4. Зняти арешт з автокрану КС-4561 (шасі КрАз 250), 1988 року виготовлення, реєстраційний номер АА5339НЕ, накладений в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №50502730 боржником за яким є Публічне акціонерне товариство "Мостобуд".

5. Знати арешт з автокрану КС - 7471 (шасі ПС - 632), 1986 року виготовлення реєстраційний номер АА1503СМ, накладений в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №50502730 боржником за яким є Публічне акціонерне товариство "Мостобуд".

6. Стягнути з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" (08200, м. Ірпінь, вул. Українська, 85, оф. 1; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 775, 61 грн.

7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" (08200, м. Ірпінь, вул. Українська, 85, оф. 1; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 775, 61 грн.

8. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 02.04.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко