ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 рокуСправа № 912/484/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря Кравченко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 912/484/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", 01601, м. Київ, б-р Т.Шевченка, 18, від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком", 25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя, 72

до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, від імені якого виступає відокремлений підрозділ - Кіровоградська дирекція Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", 25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя, 72

про стягнення 26 026,66 грн.

за участю учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2675 від 12.12.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 617 від 05.12.2017р.;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком" до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" від імені якого виступає відокремлений підрозділ - Кіровоградська дирекція про ПАТ "Укрпошта" про стягнення 26 026,66 грн., з яких 4077,14 грн. - 3% річних та 21 949,52 грн. інфляційних втрат та 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем заборгованості за договорами № 488-13/1196 від 06.10.2010р., № 11 від 01.11.2007р., № 88 від 15.10.2007р., №" 01-1987/550-ГТ від 01.10.2011р., № 01-1988/548-ГГ від 01.10.2011р., № 154-33/1-1270 від 01.10.2011р., яка стягнута з відповідача рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23.02.17 у справі № 912/3578/16 та на частину 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 03.03.18 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 912/484/18, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 10:00 год 27.03.18.

У судовому засіданні 27.03.18 представник позивача повністю підтримала заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заявлений позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 19.03.18. Зокрема, відповідачем зазначено, що умовами Договорів про проведення розрахунків за спожитий газ та про розподіл витрат по опаленню приміщень, а саме п. 3.2 передбачено, що відшкодування витрат на підставі рахунку, виставленого Позивачем до 10 числа місяця, що йде за розрахунковим. У п. 3.3 зазначено, що на підтвердження понесених Основним споживачем (позивач) витрат, до рахунку також додається документ, що підтверджує фактичні витрати проведені Основним споживачем з метою виконання Договору. За твердженням відповідача, в порушення умов вищезазначених договорів, позивачем не були надані відповідачеві рахунки та документи на підтвердження фактично понесених позивачем витрат. Також умовами даних договорів не передбачено стягнення 3% річних та втрат від інфляції. Відповідач зазначає, що оскільки рахунки, а також документи, що підтверджують розмір фактично понесених витрат не були надані, то неможливо визначити обґрунтований розмір витрат, що підлягають відшкодуванню відповідачем.

Позивач подав відповідь на відзив № 138/05 від 22.03.18 , у якій зазначив, що факт наявності основного боргу підтверджено рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23.02.17 у справі № 912/3578/16, яке набрало законної сили; відповідачем не спростовано наявність станом на 01.02.2018 заборгованості в сумі 324 217,51 грн., а можливість стягнення 3% річних та інфляційних втрат встановлена законом.

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрпошта", основного боргу в сумі 325037,10 грн, в рахунок відшкодування витрат на опалення приміщень за договорами №488-13/1196 від 06.10.2010, №11 від 01.11.2007, №88 від 15.10.2007, №01-1987/550-ГГ від 01.10.2011, №01-1988/548-ГГ від 01.11.2011, №154-33/1-1270 від 01.10.2011.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23.02.2017 у справі №912/3578/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ "Укрпошта", на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" заборгованість в сумі 324217,51 грн, а також 4863,26 грн судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2017 рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.02.2017 у справі №912/3578/16 залишено без змін.

Отже, рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.02.2017 у справі №912/3578/16 набрало законної сили 18.05.2017. Вказаним рішенням було встановлено наявність у відповідача боргу перед позивачем, який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язків щодо проведення відшкодування витрат на опалення спільних приміщень.

Згідно рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.02.2017 у справі №912/3578/17 основний борг відповідача за договорами про відшкодування витрат на опалення становить:

- за договором №488-13/1196 від 06.10.2010 - 40477,86 грн;

- за договором №11 від 01.11.2007 - 32711,72 грн;

- за договором №88 від 15.10.2007 - 32947,59 грн;

- за договором №01-1987/550-ГГ від 01.10.2011 - 51196,59 грн;

- за договором№01-1988/548-ГГ від 01.10.2011 - 44240,92 грн;

- за договором №154-33/1-1270 від 01.10.2011 - 122642,83 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2018р., ВП № 55622605, Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 , вищезазначене судове рішення виконано в примусовому порядку відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача нарахованих позивачем інфляційних втрат та 3% річних, у зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості в сумі 26026,66 грн за судовим рішенням від 23.02.2017 у справі №912/3578/16.

Посилаючись на несплату відповідачем заборгованості, яка стягнута з відповідача рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23.02.2017 у справі №912/3578/16, а також враховуючи частину 2 статті 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача 26026,66 грн, з яких: 4077,14 грн - 3 % річних, 21949,52 грн - інфляційних втрат.

Розглядаючи даний спір господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Оскільки чинне законодавство України не пов'язує припинення зобов'язання з винесенням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, кредитор не позбавлений права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183).

Господарський суд враховує, що позивачем заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.09.17 по 31.01.18.

Вказаний період визначено позивачем правомірно з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 29.11.17 по справі №912/3152/17, яке набрало законної сили, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", від імені якого виступає відокремлений підрозділ Кіровоградська дирекція Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" від імені якого діє Кіровоградська філія Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" заборгованість в сумі 98388,09 грн, з яких: 21492,21 грн - три проценти річних, 76895,88 грн - втрати від інфляції, а також 1600 грн судового збору за період до 01.09.17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано 3% річних в розмірі 4077,14 грн за період з 01.09.17 по 31.01.18:

- за договором №488-13/1196 від 06.10.2010 - 509,02 грн;

- за договором №11 від 01.11.2007 - 411,36 грн;

- за договором №88 від 15.10.2007 - 414,33 грн;

- за договором №01-1987/550-ГГ від 01.10.2011 - 643,81 грн;

- за договором№01-1988/548-ГГ від 01.10.2011 - 556,34 грн;

- за договором №154-33/1-1270 від 01.10.2011 - 1542,28 грн.

Також позивачем нараховано інфляційні витрати за період з 01.09.17 по 31.01.18 у розмірі 21949,52 грн:

- за договором №488-13/1196 від 06.10.2010 - 2740,35 грн;

- за договором №11 від 01.11.2007 - 2214,58 грн;

- за договором №88 від 15.10.2007 - 2230,55 грн;

- за договором №01-1987/550-ГГ від 01.10.2011 - 3466,01 грн;

- за договором№01-1988/548-ГГ від 01.10.2011 - 2995,11 грн;

- за договором №154-33/1-1270 від 01.10.2011 - 8302,92 грн.

Врахувавши наведені правові норми, перевіривши правильність розрахунків заявлених до стягнення сум, суд встановив правильність розрахунків здійснених позивачем, а також правомірність визначеного періоду стягнення, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача, за період з 01.09.17 по 31.01.18, підлягає 21949,52 грн інфляційних втрат та 4077,14 грн 3% річних.

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо відсутності підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вказане не було передбачено сторонами у вищезазначених договорах з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 грошові зобов'язання, як і будь-які інші цивільно-правові або господарські зобов'язання можуть виникати з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України і статтею 174 Господарського кодексу України. Господарський договір (угода) не є єдиною підставою виникнення відповідного зобов'язання, тому не зазначення в договорі умов (пунктів) щодо відповідальності за порушення грошового зобов'язання не перешкоджає застосуванню даної відповідальності, але тільки у разі, якщо підстави такого застосування і розміри такої відповідальності передбачено актами законодавства.

У даному випадку цивільно-правова відповідальність настає саме на підставі вимог закону - ст. 625 Цивільного кодексу України.

Не є спроможними також і доводи відповідача щодо непідтвердження позивачем фактично понесених ним витрат. Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 324 217,51 встановлено рішенням суду по справі № 912/3578/16, що набрало законної сили, та відповідно не потребує доказування. Вказане рішення, як вбачається з матеріалів справи, виконано у примусовому порядку лише 19.02.2018р.

Таким чином, відповідачем доводи позивача, а також поданий ним до матеріалів справи розрахунок не спростовано, доказів сплати заявлених у позові сум не надано.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" ( 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, і.к. 21560045) від імені якого виступає відокремлений підрозділ - Кіровоградська дирекція Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" ( 25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя, 72 , і.к. 01185220 на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" ( 01601, м. Київ, б-р Т.Шевченка, 18, і.к. 21560766) від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком" ( 25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя, 72, і.к. 22211233) заборгованість в сумі 26 026,66 грн., з яких: 4077,14 грн. - три відсотки річних, 21 949,52 грн. - втрати від інфляції, а також судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення ПАТ "Укртелеком" (01601, м. Київ, б-р Т.Шевченка, 18), Кіровоградській філії ПАТ "Укртелеком"( 25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя, 72), ПАТ "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22), Кіровоградській дирекції ПАТ "Укрпошта" (25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя, 72).

Повне рішення складено 04.04.2018.

Суддя Т. В. Макаренко