ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

18 квітня 2018 року Справа № 915/317/18

м. Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Ржепецький В.О., розглянувши матеріали заяви боржника: товариства з обмеженою відповідальністю «ТІВОЛІ», просп. Центральний, м. Миколаїв, 54017, ,

кредитор-1: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АККОРД», вул. Мечникова, буд.14/1, м. Київ, 01113, ,

кредитор-2: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01113, ,

кредитор-3: товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКОН», вул. Польова, буд. 61-А, м. Київ, 03058,

про порушення провадження у справі про банкрутство,

встановив:

16.04.2018 боржником подано до Господарського суду Миколаївської області заяву №2-4 від 16.04.2018 про порушення справи про банкрутство в порядку ст. ст. 10-11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про повернення заяви про порушення справи про банкрутство без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 1 ст. 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі Закон) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно приписів ч. ч. 1-3 ст. 11 Закону, заява про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; імя або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); імя або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником, та інше.

До заяви боржника додаються також: установчі документи боржника - юридичної особи; бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобовязанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобовязань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх імя або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобовязань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти обєктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; перелік осіб, що мають невиконані зобовязання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобовязань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; протокол загальних зборів (конференції) працівників боржника, відповідне рішення первинної профспілкової організації боржника (за наявності кількох первинних організацій - їхнє спільне рішення), на яких обраний представник працівників боржника для участі у справі про банкрутство, якщо такі збори (конференція) відбулися до подачі заяви боржника до господарського суду; копія спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, а в разі закінчення терміну дії такого дозволу - довідка про наявність у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їхніх дослідних зразків тощо); рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Заява боржника №2-4 від 16.04.2018 не відповідає вимогам ст. 11 Закону, а саме:

1) згідно п. 1.5. Статуту ТОВ «ТІВОЛІ» та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.04.2018 засновником (учасником) та керівником ТОВ «ТІВОЛІ» являється ОСОБА_1.

Проте, доданий до заяви бухгалтерський баланс боржника станом на 31.12.2017 підписано невідомою особою - ОСОБА_2;

2) згідно доданого до заяви витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.04.2018 адреса місцезнаходження боржника: просп. Центральний, буд. 67, офіс 424, м. Миколаїв, однак у фінансовому звіті станом на 31.12.2017 боржником зазначено територію Києво-Святошинський район Київської області.

Матеріали заяви не містять інформації про зміну місцезнаходження юридичної особи боржника;

3) одним із кредиторів у заяві боржником зазначено ТОВ «ЮКОН» з грошовими вимогами в сумі 473342,26 грн., в той же час ТОВ «ЮКОН» зазначено боржником у переліку дебіторів ТОВ «ТІВОЛІ» з грошовими вимогами в сумі 1282300,53 грн., що значно перевищує суму кредиторської заборгованості;

4) боржником зазначено в заяві кредитором ТОВ «Фінансова компанія «АККОРД» з грошовими вимогами у сумі 102407551,55 грн., які виникли на підставі Кредитного договору №0 від 03.08.2007, однак відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин боржником до заяви не додано;

5) зазначений боржником кредитор Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (АТ «Дельта Банк») знаходиться в стані припинення .

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

20.02.2017 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 619 про продовження строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та повноважень ліквідатора АТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 на два роки до 04 жовтня 2019 року.

Отже, боржником у заяві невірно зазначено найменування та адресу місцезнаходження кредитора;

6) до заяви боржником не додано належних доказів на підтвердження відсутності у боржника спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею (довідки Служби безпеки України);

7) показники фінансового звіту боржника станом на 31.12.2017 щодо дебіторської та кредиторської заборгованості не відповідають обставинам, викладеним у заяві.

Відповідно до приписів ч. 5 ст.11 Закону, боржник зобовязаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобовязань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у звязку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» з наступними змінами та доповненнями, розяснено, що статтею 15 Закону визначено підстави для повернення та відкликання заяви про порушення справи про банкрутство.

Стосовно порушення справи про банкрутство за заявою боржника, то воно здійснюється за наявності однієї з таких умов: неплатоспроможності; загрози неплатоспроможності; неможливості боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства.

Виходячи з системного аналізу частини третьої статті 10, частини п'ятої статті 11, частини першої статті 15 Закону, загрозою неплатоспроможності є виникнення конкуренції грошових вимог кредиторів у виконавчому провадженні, внаслідок якої задоволення вимог одного або кількох кредиторів у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. При цьому дотримання заявником відповідного тримісячного строку не вимагається.

Звертаючись до суду із відповідною заявою, боржник повинен надати докази на підтвердження його неплатоспроможності або загрози неплатоспроможності (аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 26.12.2011 у справі №3-137гс11).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону, господарський суд не пізніше пяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, зокрема, якщо: заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що заява боржника не відповідає вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону, на підставі ч. 1 ст. 15 Закону, суд дійшов висновку про повернення заяви та доданих до неї документів заявнику без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону, повернення заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. ст. 12, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Відповідно до ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 17.5 ст. 1 Перехідних Положень ГПК України,. до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.О.Ржепецький