УХВАЛА

м. Київ

13.04.2018Справа № 910/4339/18

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІЯ-ТРАНС-СЕРВІС" (33003, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця ГАГАРІНА, будинок 39, офіс 20; ідентифікаційний код 38552248) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "АСАЛЬЯНС" (02222, м. Київ, вулиця ПУХІВСЬКА, будинок 4; ідентифікаційний код 32203802) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 117747,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІЯ-ТРАНС-СЕРВІС" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "АСАЛЬЯНС" заборгованості у розмірі 117747,76 грн. за договором перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018, а також 11700,00 грн. - витрат, понесені на правову допомогу, 176,20 грн. - судового збору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить суд видати наказ про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "АСАЛЬЯНС" заборгованості у розмірі 117747,76 грн., у зв'язку з порушенням останнім грошового зобов'язання за договором перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018.

Відповідно до п. 4.2 договору перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018, , укладеного між ТОВ "ВІКТОРІЯ-ТРАНС-СЕРВІС" та ТОВ "АСАЛЬЯНС", остаточний розрахунок між перевізником і експедитором здійснюється по факту доставки вантажу шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника згідно акту здачі-приймання наданих послуг, рахунків-фактур, наданих перевізником, на протязі 7-10 банківських днів з дати підписання вищевказаного акту здачі-приймання наданих послуг.

Як вбачається із матеріалів заяви, на виконання умов договору сформовані заявки на перевезення вантажу №02/240118 від 24.01.2018 та №04/250118 від 25.01.2018, згідно яких визначено умови оплати послуг перевезення, а саме: 7-10 банківських днів по оригіналам документів.

Як зазначено заявником, документи, що є підставою для здійснення оплати, були направлені на адресу ТОВ "АСАЛЬЯНС" за експрес-накладною №7716 від 12.02.2018, копія якої додана до заяви про видачу судового наказу.

Однак, як вбачається із вказаної експрес-накладної №7716 від 12.02.2018, одержувачем відправлення є приватна особа ОСОБА_2, а не ТОВ "АСАЛЬЯНС".

Доказів направлення ТОВ "АСАЛЬЯНС" документів, що є підставою для здійснення оплати, заявником до заяви не додано. Крім того, до заяви не додано доказів складання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, з моментом підписання якого, у відповідності до п. 4.2 договору перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018, сторони визначили настання строку оплати наданих послуг з перевезення.

Таким чином, із наданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІКТОРІЯ-ТРАНС-СЕРВІС" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСАЛЬЯНС" заборгованості у розмірі 117747,76 грн. за договором за договором перевезення вантажу №24/0118 від 24.01.2018, а також 11700,00 грн. - витрат, понесених на правову допомогу, 176,20 грн. - судового збору.

Ухвала набрала законної сили 13.04.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Гулевець