ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2018 р. Cправа № 902/52/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавестер", м.Київ

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МИР", с.Слобода-Межирівська, Жмеринський район, Вінницька область

про стягнення 166 813,75 грн боргу

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 11.08.2017 р. паспорт громадянина України № 001320177 від 12.12.2017 р.

відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

01.02.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хавестер" звернулось з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МИР" про стягнення 166 813,75 грн боргу за договором оренди техніки з екіпажем № ДГ-0000630 від 12.10.2017 р.

Ухвалою суду від 02.02.2018 р. матеріали позовної заяви б/н від 29.01.2018 р. залишено без руху.

15.02.2018 р. на адресу суду від Товариство з обмеженою відповідальністю "Хавестер" надійшли заява (№ 24 від 13.02.2018 р.) та лист (№ 26 від 13.02.2018 р.) щодо усунення недоліків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.02.2018 р. відкрито провадження у справі № 902/52/18 та призначено підготовче засідання на 15.03.2018 р. Також даною ухвалою вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.03.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.04.2018 р.

В судове засідання 12.04.2018 р. представник відповідача повторно не з'явився, витребуваних доказів не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином - ухвалою суду, яка надсилалась йому рекомендованою кореспонденцією на адресу юридичної особи та керівника товариства.

Поряд з цим встановлено, що відповідач та керівник відповідача ОСОБА_2 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями № 870 та № 846, які наявні в матеріалах справи, відносно чого суд зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Виходячи з вимог ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 7-9 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При неявці відповідача в судове засідання суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов'язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 15.03.2017 р. про призначення засідання для розгляду справи по суті у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для виконання завдання підготовчого провадження, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачем укладено договір оренди трактора з екіпажем в агрегаті із сівалкою № ДГ-0000630 від 12.10.2017 р., відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Хавестер" передало Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "МИР" в оренду трактори в агрегаті з сівалками для посіву сільськогосподарських культур (соняшник, кукурудза).

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором оренди трактора з екіпажем в агрегаті із сівалкою № ДГ-0000630 від 12.10.2017 р. у відповідача утворилась заборгованість у сумі 166 813,75 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивачем заявлено до стягнення з відповідача 166 813,75 грн. за виконані роботи та надані послуги.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 12.10.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хавестер" (Орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "МИР" (Орендар) укладено договір оренди трактора з екіпажем в агрегаті із сівалкою № ДГ-0000630 (Договір) (а.с. 14- 18, т. 1)

Відповідно п. 1.1 Договору Орендодавець зобов'язується передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування техніку з екіпажами, визначені у договорі, а також зобов'язується забезпечити своїми силами їх керування та технічну експлуатацію, а Орендар зобов'язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку під керуванням екіпажів Орендодавця і зобов'язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Ознаки техніки, її характеристики тощо в розрізі кожної одиниці відображаються в Додатку № 1 до договору (п.1.2 Договору).

Згідно п. 1.3 Договору управління (керування) технікою, що передаються в користування Орендареві за договором, її технічне обслуговування в процесі експлуатації за цільовим призначенням, провадяться екіпажем Орендодавця, при чому екіпаж на припиняє трудових відносин із Орендодавцем та не вступає у трудові відносини з Орендарем.

Відповідно п. 3.1 Договору техніка передається Орендарю за його заявкою не пізніше 5 днів після її приймання Орендодавцем до виконання.

Передача техніки в оренду здійснюється за актом приймання-передачі (п. 3.3 Договору).

Орендар зобов'язаний у присутності представника Орендодавця перевірити справність, кількість та комплектність техніки. Після підписання представниками орендаря та Орендодавця акту приймання-передачі, техніка вважається такою, що передана в належному стані (п. 3.4 Договору).

Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного акту приймання передачі (п. 4.1 Договору).

Згідно п. 5.1 Договору розмір орендної плати складається з двох складових та становить: гривневий еквівалент 30 доларів США (з ПДВ) за 1 мот.год роботи трактора та гривневий еквівалент 0,60 доларів США (з ПДВ 30 1 тонну перевезення зерна по курсу міжбанку на дату, що передує даті складання акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Міжбанк - курс гривні для продажу долару США за гривні по міжбанківському курсу гривні, що визначається згідно даних з сайту http://kurs.com.ua/ міжбанківський курс, продаж долар США/UAH зафіксований на момент закриття торгів на день, що передує дню підписання акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

У випадку, якщо курс гривні до долару США на міжбанківському валютному ринку України (надалі - курс міжбанку) на день проведення розрахунків (перерахування коштів) збільшується більше ніж на 2% за курс долару США, який визначений станом на дату підписання акту здачі-прийняття робіт, вартість робіт в гривні підлягає коригуванню.

Відповідно п. 5.2 Договору загальна вартість орендної плати за весь строк оренди техніки Орендодавця складає суму, розраховану, виходячи з розміру орендної плати за 1 мот.годину та 1 тонну перевезення згідно п. 5.1, що фіксується сторонами у затвердженому обома сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Орендна плата вноситься шляхом перерахування Орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця на підставі затвердженого обома сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) у наступні строки: 100% від суми орендної плати, що зазначена у акті здачі прийняття робіт (надання послуг) - протягом 5 банківських днів з дати затвердження акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) (п.5.4 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 9.1 Договору).

Додаток № 1 до Договору сторонами погоджено перелік, ознаки, характеристики техніки, що передається в оренду з екіпажем (а.с. 19, т. 1).

На виконання умов Договору між сторонами підписано акти приймання - передачі техніки, відповідно до яких Товариством з обмеженою відповідальністю "Хавестер" передано, а Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "МИР" прийнято в оренду (строкове платне користування) техніку (трактора JOHD DEERE 8300) з причіпним бункером накопичувачем DEMCO 850 (а.с.20-21, т. 1).

20.11.2017 р. сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000232, яким останні підтвердили виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Хавестер" робіт (надання послуг) по Договору на загальну суму 166 813,75 грн, з яких, оренди перевантажувача з екіпажем - 3 598 тонн на суму 47 637,52 грн та оренда перевантажувача з екіпажем - 138 мот/год на суму 91 373,94 грн та ПДВ 20 % в сумі 27 802,29 грн. (акт № ОУ-0000232) (а.с.12, т. 1).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0004234 від 20.11.2017 р. виставлено для оплати Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "МИР" суму боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Хавестер" згідно укладеного договору в розмірі 166 813,75 грн (а.с. 11, т. 1).

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем взяті на себе зобов'язання за договором не виконано та орендні платежі останнім не сплачено.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість із оплати орендної плати в загальній сумі, що складає 166 813,75 грн.

Несплата відповідачем орендної плати у строки обумовлені договором слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З моменту укладення сторонами договору № ДГ-0000630 від 12.10.2017 р. між ними виникли зобов'язання, які мають правову природу договору про оренду майна а, відтак, правовідносини, які виникли у зв'язку з його виконанням регулюються положеннями глави 58 ЦК України, глави 30 ГК України.

У відповідності до ч.ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 4 ст.286 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно, п. 5.1. Договору сторонами погоджено, договору розмір орендної плати складається з двох складових та становить: гривневий еквівалент 30 доларів США (з ПДВ) за 1 мот.год роботи трактора та гривневий еквівалент 0,60 доларів США (з ПДВ 30 1 тонну перевезення зерна по курсу міжбанку на дату, що передує даті складання акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно п. 5.2 Договору загальна вартість орендної плати за весь строк оренди техніки Орендодавця складає суму, розраховану, виходячи з розміру орендної плати за 1 мот.годину та 1 тонну перевезення згідно п. 5.1, що фіксується сторонами у затвердженому обома сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Орендна плата вноситься шляхом перерахування Орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця на підставі затвердженого обома сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) у наступні строки: 100% від суми орендної плати, що зазначена у акті здачі прийняття робіт (надання послуг) - протягом 5 банківських днів з дати затвердження акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) (п. 5.4 Договору).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі майна в оренду відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за орендоване майно.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 166 813,75 грн заборгованості правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.

При розподілі судового збору суд звертає увагу позивача на сплату ним надмірно 00 грн 01 коп. судового збору згідно платіжного доручення № 1209 від 05.12.2017 р., який може бути повернуто платнику на підставі поданого ним клопотання у порядку визначеному ст.7 Закону України "Про судовий збір".

12.04.2018 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МИР", вул.Центральна, 1А, с.Слобода-Межирівська, Жмеринський район, Вінницька область, 23122 (ідентифікаційний код - 03377840) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавестер", вул.Виборзька, 99, м.Київ, 03680 (ідентифікаційний код - 31115663) - 166 813 грн 75 коп. - боргу, 2 502 грн 21 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 18 квітня 2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - вул. Виборзька, 99, м. Київ, 03680.

3, 4 - відповідачу - вул. Центральна, 1-а, с. Слобода-Межирівська, Жмеринський район, Вінницька область, 23122; ОСОБА_2 - вул.Зарічна, 6, с. Слобода-Межирівська, Жмеринський район, Вінницька область, 23122.