Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/44/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

при секретарі судового засідання: Малярчуку Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Ляхов О.В.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (м. Дніпро)

до Відкритого акціонерного товариства "Біоенергетична компанія "Полісся" (смт. Ємільчине Житомирської області)

про визнання кредиторських вимог 714307,54 грн

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Біоенергетична компанія "Полісся" про зобов'язання визнання кредиторських вимог 714307,54 грн та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив покладені на нього зобов'язання, відповідно до кредитного договору № МК 309-07 від 07.11.2017. У відповідача станом на 03.11.2017 утворилися заборгованість в сумі 714307,54 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 100105,74 грн, заборгованість за відсотками - 320632,13 грн, пеня - 293569,67 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, ухвали які надсилалися на юридичну адресу відповідача повернулися з відміткою відділення поштового зв'язку "за не запитом".

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридична адреса відповідача відповідає адресі зазначеній у позовній заяві (а.с. 15-17 т.2).

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

За таких обставин, враховуючи закінчення строку розгляду справи по суті, відповідно п. 2 ст. 195 ГПК України, господарський суд вважає за необхідне вирішити справу за наявними матеріалами (відповідно до ст.165 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.11.2007 між ПриватБанк (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк") та Відкритим акціонерним товариством "Біоенергетична компанія "Полісся" був укладений кредитний договір №МК 309-07, згідно якого у рамках програми мікрокредитування, при наявності вільних коштів, Банк зобов'язується надати позичальникові кредит у межах суми, зазначеної в п. 1.2 даного договору, на термін і на умовах, передбачених у даному договору, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно із цим договором в повному обсязі.(т.1 а.с. 12-16).

Відповідно до п. 1.2 договору, сума кредиту 253000,00 грн.

Термін повернення кредиту і відсотків відповідно до графіку погашення кредиту і відсотків (додаток № 1 до даного договору), але не пізніше 09.05.2008.

Відповідно п. 1.3 договору, зазначений термін може бути змінений згідно п.п. 2.3.3, 2.4.1 даного договору.

Згідно п. 1.4 договору, кредит надається на купівлю обладнання.

Відповідно до п. 2.2. кредитного договору, позичальник зобов'язався:

- використати кредит за для мети вказаної в п. 1.4. даного договору (п.п.2.2.1. кредитного договору);

- сплатити відсотки за користування кредитом відповідно з п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12 даного договору, а також у відповідності з графіком погашення кредиту і процентів, визначеному в додатку №1 до даного договору (п.п.2.2.2. кредитного договору);

- здійснювати погашення кредиту в дату сплати згідно графіку погашення кредиту і відсотків, вказаному в додатку №1 до даного договору з врахуванням п.4.11 даного договору (п.п.2.2.3 кредитного договору).

За користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту відповідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11 даного договору, а також графіку погашення кредиту, процентів і винагороди, який наведений в Додатку № 1 до даного договору позичальник сплачує відсотки в розмірі: 19% річних (п. 4.1 кредитного договору).

Згідно п.4.2. кредитного договору, сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1 даного договору, здійснюється в дату сплати відсотків (кожного наступного місяця), згідно графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що наведений в Додатку № 1 до даного Договору. При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими.

Відповідно п.4.3. кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 даного договору, позичальник виплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі: 40 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.3 даного договору, здійснюється 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору (п. 4.4 договору).

Нарахування відсотків (у тому числі передбачених п. 4.4) по кредиту здійснюється на дату сплати відсотків, згідно графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є є невід'ємним додатком до даного договору. При цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи із кількості днів у році - 360 днів. День сплати в часовий інтервал розрахунку відсотків не включається (п.4.10 кредитного договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди ( Додаток 1 до даного договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього Договору, строків повернення кредиту, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток 1 до даного договору), а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 даного Договору, винагороди передбаченої п.п. 4.5, 4.6 Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли це зобов'язання повинне було бути виконане позичальником (п. 6.4 кредитного договору).

Свої зобов'язання за кредитним договором №МК 309-07 від 07.11.2007 позивач виконав в повному обсязі, надавши кредит для оплати за товар в сумі 253000,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку (т.1 а.с. 27).

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань станом на 03.11.2017 має місце заборгованість по тілу кредиту в розмірі 100105,74 грн, що підтверджується банківською випискою.

Як вбачається з розрахунку, позивачем станом на 03.11.2017 нараховано відповідачу відсотки за користування кредитом в розмірі 320632,13 грн.

Також, за несвоєчасно проведені розрахунки, відповідачу пред'явлено до стягнення пеню, яка станом на 03.11.2017 становить 293569,67 грн.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ВАТ "Біоенергетична компанія "Полісся" перебуває у стані припинення з 25.10.2017 (т.1 а.с. 229-230).

09.11.2017 позивачем направлена на адресу відповідача заява з кредиторськими вимогами з оплати заборгованості за договором від 07.11.2007, яка станом на 03.11.2017 становить 714307,54 грн, що включає в себе: 100105,74 грн - заборгованість за кредитом; 320632,13 грн - заборгованість за відсотками; 293569,67 грн - пеня та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу. До заяви надано копії доказів її направлення, проте, вищевказана заява була повернута не врученою на адресу позивача, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (т.1 а.с. 225-228).

Оскільки позивачем було направлено відповідачу заяву з грошовими вимогами, а відповідач відповіді на зазначену заяву не надав, позивач вважає, що боржник належним чином повідомлений про існуючі грошові вимоги банку, однак ухилився від розгляду вказаної вимоги, тому позивач звернувся з позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2. ст. 639 ЦК України).

Так, матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу грошових коштів в розмірі 253000,00 грн. В свою чергу відповідач зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів у встановлений договором строк не виконав.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення отриманого кредиту у останнього утворилась заборгованість, яка станом на день звернення до суду становить 100105,74 грн.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Дослідивши розрахунок позивача суд встановив, що позивачем правомірно нараховано суми пені за несвоєчасно проведені розрахунки по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії (т.1 а.с. 17-22).

Отже, загальна сума вимог позивача до відповідача станом на 03.11.2017 складає 714307,54 грн.

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідовуються, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

За положеннями ч.3 ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Частиною 4 ст. 105 ЦК України передбачено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 ЦК України).

За умовами ч.6 ст. 105 ЦК України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Так, матеріалами справи, а саме випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, підтверджено, що ВАТ"БК"Полісся" знаходиться в процесі припинення з 25.10.2017, тому позивач 09.11.2017 направив ліквідаційній комісії заяву з грошовими вимогами на загальну суму 714307,54 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду, кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Частиною 8 ст. 111 ЦК України визначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Оскільки ліквідаційна комісія відповідача ухилилась від розгляду вимог кредитора (позивача), останній правомірно звернувся до суду з зазначеними вимогами.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, доказів відсутності заборгованості перед позивачем не надав, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Відповідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд господарським судом позовних вимог (які складаються з немайнової та майнової вимог), в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Ліквідаційній комісії Відкритого акціонерного товариства "Біоенергетична компанія "Полісся" (11201, Житомирська область, Ємільчинський район, смт. Ємільчине, вул. Соборна, 2, код 20412294) визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код 14360570) за договором кредитним договором № МК 309-07 від 07.11.2007, яка утворилася станом на 03.11.2017 в сумі 714307,54 грн, в тому числі заборгованість за кредитом - 100105,74 грн, заборгованість за відсотками - 320632,13 грн, пеня - 293569,67 грн та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Біоенергетична компанія "Полісся" (11201, Житомирська область, Ємільчинський район, смт. Ємільчине, вул. Соборна, 2, код 20412294) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код 14360570) - 1600,00 грн судового збору.

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Біоенергетична компанія "Полісся" (11201, Житомирська область, Ємільчинський район, смт. Ємільчине, вул. Соборна, 2, код 20412294) в доход Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) 10714,62 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.04.18

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)