РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.03.2018Справа № 910/19967/17
За позовом Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "ОПТІМА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТІС ЮКРЕЙН"

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. 00 коп.

Суддя Демидов В.О.

Секретар судового засідання Мельник К.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Перепелиця О.В.;

від відповідача: Гутник В.П.;

встановив:

Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «ОПТІМА» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» в якій просить:

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» розмістити на інтернет - ресурсі https://prozorro.gov.ua/tender таким способом, яким було поширено, спростування недостовірної інформації про підробку наданих у складі тендерної пропозиції документів, викладеної у скарзі від 15.09.2017 р. №88-Ф 1509, наступного змісту:

«Інформація про те, що:

«Замовник не звернув увагу ……. на підроблені документи переможця»;

«Підстава друга. Підробка документів учасником ПП «ВКФ «Оптіма»»;

«Таким чином учасником ПП «ВКФ «Оптіма» в корисних цілях, з корисною метою здійснено підробку документів, яка може призвести до жахливих наслідків»;

«Недобросовісна діяльність ПП «ВКФ «Оптіма» містить ознаки злочину»;

«Цілком зрозуміло, що ПП «ВКФ «Оптіма» вступило в змову з Замовником, запропонувало грошову винагороду, а той у відповідь прийняв до розгляду підробні документи».

"викладена у скарзі ТОВ «ФОРТІС ЮКРЕЙН» від 15.09.2017 р. №88-Ф 1509 на порушення замовником законодавства з питань публічних закупівель, розміщеній на https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-08-14-000159-c не відповідає дійсності».;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» на користь Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ОПТІМА» 100000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

В обґрунтування вимог позову позивач послався на такі обставини:

- позивач приймав участь у відкритих торгах на закупівлю ДК 021:2015 код 44810000-1 "Фарби", замовником яких виступало Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, і був визначений переможцем вказаних відкритих торгів;

- 15.092017 відповідачем у відкритому доступі у інтернет-ресурсі розміщено адресовану Антимонопольному комітету України скаргу щодо порушення законодавства з питань публічних закупівель, у якій викладено відомості щодо підробки позивачем наданих у складі тендерної пропозиції документів;

- вказані відповідачем у скарзі відомості щодо підробки позивачем документів не відповідають дійсності, а тому вказані відомості підлягають спростуванню у той самий спосіб, у якій були розповсюджені.

Письмовим клопотанням від 13.03.2018 позивач визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2017 порушено провадження у справі №910/19967/17, розгляд справи призначено на 28.11.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2017 розгляд справи відкладено на 07.12.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.12.2017 розгляд справи відкладено на 13.12.2017.

В судовому засіданні 13.12.2017 судом у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 11.01.2018.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи необхідність дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених у статтях 2 та 4 Господарського процесуального кодексу України та з метою недопущення порушення передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України процесуальних прав учасників справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2018 суд постановив здійснювати розгляд справи №910/19967/17 у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 23.01.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.2018 підготовче засідання у справі №910/19967/17 відкладено на 20.02.2018.

Судове засідання, призначене на 20.02.2018 не відбулось у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 строк підготовчого провадження у даній справі продовжений на тридцять днів, підготовче засідання призначене на 13.03.2018.

12.03.2018 відповідачем наданий орієнтовний розрахунок понесення ним витрат на правничу допомогу на суму 14500 грн. 00 коп. У вказаному клопотанні відповідач виклав вимогу про покладення на позивача у випадку відмови в позові витрат відповідача на правничу допомогу у зазначеному розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 розгляд даної справи по суті призначений на 29.03.2018.

В судове засідання 29.03.2018 прибули повноважні представники сторін у справі.

29.03.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем надано письмовий відзив на позовну заяву, яким відповідач проти вимог позову заперечив та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Так, відповідач зазначив, що позивач безпідставно вказав про розповсюдження позивачем недостовірної інформації про підробку позивачем наданих у складі тендерної пропозиції документів. Відповідач послався на наявність Повідомлення № 1090 від 08.09.2017 виробника ТОВ ПП "ЗИП", яким спростовано наявність листа ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-52 на адресу ТОВ ПП "ЗИП", на який посилається позивач. Лист ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-52 на адресу ТОВ ПП "ЗИП" є сфальсифікованим та підробленим. З посиланням на вказані доводи відповідач зазначив, що поширена ним інформація не є недостовірною, оскільки відображає правдиву інформацію.

Крім того, відповідачем зазначено, що позивач не надав належного обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, заявленої до стягнення.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши присутніх у судових засіданнях представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач у справі - Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Оптіма", зареєстрований як юридична особа 26.11.2008.

Відповідно до статуту позивача основним видом його діяльності є виробництво та оптова торгівля фарбами, лаками та іншою хімічною продукцією.

Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації виступило замовником відкритих торгів на закупівлю ДК 021:2015 код 44810000-1 "Фарби". Оголошення про проведення відкритих торгів опубліковане в електронній системі PROZORRO за номером UA-2017-08-14-000159-c.

Позивачем та відповідачем у справі подано тендерні пропозиції для участі у зазначених вище відкритих торгах.

За результатами розгляду та оцінки усіх тендерних пропозицій замовник закупівлі визначив переможця торгів - ТОВ "ВКФ "Оптіма" (інформація про закупівлі розташована на сайті htpps://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-08-14-000159-c).

15.09.2017 на вказаному інтернет-ресурсі за номером UA2017-08-14-000159-с.с9 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортіс Юкрейн" розміщено адресовану Антимонопольному комітету України скаргу за вихідним номером 88-Ф 1509 від 15.09.2017 щодо порушення замовником законодавства з питань публічних закупівель.

Вказана скарга відповідача розміщена у відкритому доступі.

У скарзі серед іншого відповідачем зазначено таку інформацію:

«Замовник не звернув увагу ……. на підроблені документи переможця»;

«Підстава друга. Підробка документів учасником ПП «ВКФ «Оптіма»»;

«Таким чином учасником ПП «ВКФ «Оптіма» в корисних цілях, з корисною метою здійснено підробку документів, яка може призвести до жахливих наслідків»;

«Недобросовісна діяльність ПП «ВКФ «Оптіма» містить ознаки злочину»;

«Цілком зрозуміло, що ПП «ВКФ «Оптіма» вступило в змову з Замовником, запропонувало грошову винагороду, а той у відповідь прийняв до розгляду підробні документи».

Факт викладення у скарзі вказаних вище відомостей щодо підроблення позивачем документів у складі тендерної пропозиції відповідачем не спростовується.

02.10.2017 Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення № 6872 - р/пк-пз, згідно з яким, за результатами розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фортіс Юкрейн" від 15.09.2017 № UA-2017-08- 14-000159-c.с9. Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації зобов'язано скасувати рішення про визначення приватного підприємства "ВКФ "ОПТІМА" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015: 44810000-1 - Фарби", оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2017-08-14- 000159-c.

09.10.2017 торги були визнані такими, що не відбулися, внаслідок відхилення усіх тендерних пропозицій.

У вказаному рішенні Антимонопольного комітету України (пункт 2.1 мотивувальної частини) досліджені доводи відповідача у справі щодо підробки позивачем листа від 10.02.2004 № 15-42/146, виданого виробнику ТОВ ПП "ЗІП" та наданого позивачем замовнику торгів у складі тендерної пропозиції.

Так, відповідач як скаржник зазначав, що ТУ 21875464.008-200 на емалі ПФ-116, ПФ-266 було розроблено 23.03.2004 вперше, а зазначений вище лист виробникові виданий датою 10.02.2004, на яку таких емалей навіть не існувало, відповідно, на них не міг надаватися лист ДП "Дніпростандартметрологія".

Відповідач як скаржник зазначав також, що звернувся до виробника - ТОВ ПП "ЗІП", щоб підтвердити або спростувати видачу листа від 10.02.2004 № 15-42/146, на що виробник повідомленням від 08.09.2017 № 1090 повідомив, що такий лист не видавався та був підроблений учасником ПП "ВКФ "Оптіма".

При цьому, як зазначено у рішенні Антимонопольного комітету, замовник торгів - Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, повідомив, що за результатами вивчення листа ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-42/146, виданого виробнику ТОВ ПП "ЗІП" та наданого позивачем замовнику торгів у складі тендерної пропозиції, дійшов висновку про те, що у вказаному листі йдеться про ТУ У 21875464.008-2000, але ніяк не про ТУ У 21875464.008-200. Свідоме видалення ТОВ "Фортіс Юкрейн" зайвого "0" та непомічання його відсутності у своєму ж ТУ виробником - ТОВ ПП "ЗІП", на думку замовника, є свідченням погодженої свідомої маніпуляції, оскільки належність ТУ та дата його реєстрації є інформацією, що надається за відповідним запитом відповідними органами Держстандартметрології України.

В процесі розгляду скарги замовник також зазначав, що останні чотири цифри, визначені у ТУ, є датою (роком) його відповідної державної реєстрації за виробником відповідним державним реєстраційним органом. Відповідно, останні цифри 2000 означають, що ТУ були зареєстровані у 2000 році, що підтверджує лист ДП "Укрметртестстандарт" від 25.09.2017 № 20-57/368.

Під час розгляду скарги ТОВ "Фортіс Юкрейн" Антимонопольним комітетом України встановлено (про що зазначено у пункті 2.1.1 мотивувальної частини рішення від 02.10.2017 № 6872 - р/пк-пз), що у складі пропозиції ПП "ВКФ "Оптіма" у файлі "3.Технічний опис предмета закупівлі.pdf" міститься лист від 10.02.2004 № 15-42/146, виданий ДП "Дніпростандартметрологія" ПП "ЗІП", щодо сертифікації продукції, в якому зазначено, зокрема, що "эмали ПФ-116, ПФ-266 (код ГКПУ 24.30.12.290), изготовляемые по ТУ У 21875464.008-2000" (мовою оригіналу) не підлягають обов'язковій сертифікації в Україні.

З посиланням на викладені вище обставини постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель дійшла висновку про недоведеність доводів скаржника (ТОВ "Фортіс Юкрейн") щодо підробки ПП "ВКФ "Оптіма" листа від 10.02.2004 № 15-42/146.

В межах розгляду справи 910/19967/17 відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, як і у наведеній вище скарзі, послався на наявність повідомлення № 1090 від 08.09.2017 виробника ТОВ ПП "ЗИП", яким спростовано наявність листа ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-52 на адресу ТОВ ПП "ЗИП", на який посилається позивач. Відповідач повторно зазначив, що лист ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-52 на адресу ТОВ ПП "ЗИП" є сфальсифікованим та підробленим.

До позовної заяви позивачем додано зазначені вище лист від 10.02.2004 № 15-42/146, виданий ДП "Дніпростандартметрологія" ПП "ЗІП", щодо сертифікації продукції, в якому зазначено, зокрема, що "эмали ПФ-116, ПФ-266 (код ГКПУ 24.30.12.290), изготовляемые по ТУ У 21875464.008-2000" (мовою оригіналу) не підлягають обов'язковій сертифікації в Україні; лист ДП "Укрметртестстандарт" від 25.09.2017 № 20-57/368.

Крім того, у матеріалах справи наявні Відгук від 15.08.2017 № 1854 щодо виконання умов договору № 46 від 20.06.2017 щодо поставки позивачем емалі (фарби) належної якості.

У підтвердження факту завдання твердженнями відповідача шкоди діловій репутації ПП "ВКФ "Оптіма" позивачем до справи надано лист ТОВ НВП "Дніпро-Контакт" від 03.10.2017 № 88/17 про необхідність спростування викладеної у скарзі відповідача інформації про підробку документів та обмеження відвантаження продукції на адресу відповідача у справі загальною сумою відвантаження у розмірі 100000 грн. 00 коп.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

В ст. 1 Закону України "Про інформацію", приписи якої кореспондуються з ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України, під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

За приписами ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

В ч. ч. 1, 2 ст. 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт подання відповідачем скарги від 15.09.2017 № UA-2017-08- 14-000159-c.с9 на адресу Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель щодо порушення Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації законодавства з питань публічних закупівель.

Вказана скарга відповідача містить твердження про підробку позивачем у справі документів у складі тендерної пропозиції («Замовник не звернув увагу ……. на підроблені документи переможця»; «Підстава друга. Підробка документів учасником ПП «ВКФ «Оптіма»»; «Таким чином учасником ПП «ВКФ «Оптіма» в корисних цілях, з корисною метою здійснено підробку документів, яка може призвести до жахливих наслідків»; «Недобросовісна діяльність ПП «ВКФ «Оптіма» містить ознаки злочину»; «Цілком зрозуміло, що ПП «ВКФ «Оптіма» вступило в змову з Замовником, запропонувало грошову винагороду, а той у відповідь прийняв до розгляду підробні документи»). Також факт викладення цих тверджень не спростовує й сам відповідач.

Належних та допустимих доказів достовірності розповсюдженої інформації щодо підробки позивачем документів тендерної пропозиції позивачем не надано.

Постійно діючою адміністративної колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель розглянуто скаргу відповідача від 15.09.2017 № UA-2017-08- 14-000159-c.с9 із вказаними вище твердженнями щодо неправомірних дій позивача та доводи відповідача у цій частині визнано недоведеними та необґрунтованими.

Під час розгляду судом даної справи відповідачем не надано доказів вчинення позивачем у справі неправомірних дій, про які йдеться у скарзі від 15.09.2017 № UA-2017-08- 14-000159-c.с9, що знаходиться в публічному доступі на відповідному інтернет-ресурсі.

Доводи відповідача у справі дублюють доводи скарги, розглянутої Антимонопольним комітетом України.

Так, у відзиві на позов відповідач послався на наявність повідомлення № 1090 від 08.09.2017 виробника ТОВ ПП "ЗИП", яким спростовано наявність листа ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-52 на адресу ТОВ ПП "ЗИП", на який посилається позивач. Лист ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-52 на адресу ТОВ ПП "ЗИП" є сфальсифікованим та підробленим.

При цьому судом досліджено вказані вище лист та повідомлення і встановлено, що у листі ДП "Дніпростандартметрологія" від 10.02.2004 № 15-42/146 зазначено, зокрема, що "эмали ПФ-116, ПФ-266 (код ГКПУ 24.30.12.290), изготовляемые по ТУ У 21875464.008-2000" (мовою оригіналу)", не підлягають обов'язковій сертифікації в Україні; у вказаному листі йдеться про ТУ У 21875464.008-2000 і не може йтися про ТУ У 21875464.008-200. Вказані обставини також підтверджені листом ДП "Укрметртестстандарт" від 25.09.2017 № 20-57/368, наявним у матеріалах справи.

Таким чином, факт розповсюдження відповідачем у справі не підтвердженої жодними доказами інформації щодо підробки позивачем документів у складу тендерної пропозиції знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

За змістом приписів ст. 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 Цивільного кодексу України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Недостовірність негативної інформації є правовою презумпцією. Отже, тягар доказування достовірності негативної інформації про позивача покладається на відповідача, а на позивача покладено лише обов'язок доказування факту поширення такої інформації відповідачем (п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 року № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію").

Таким чином, юридична особа, як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України.

В ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1 роз'яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 277 Цивільного кодексу України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

В п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1 зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

При цьому, згідно з положеннями ст. 277 Цивільного кодексу України і ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1).

З урахуванням викладеного є обґрунтованою та підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання ТОВ «ФОРТІС ЮКРЕЙН» розмістити на інтернет - ресурсі https://prozorro.gov.ua/tender таким способом, яким було поширено, спростування недостовірної інформації про підробку наданих у складі тендерної пропозиції документів, викладеної у скарзі від 15.09.2017 №88-Ф 1509, такого змісту:

«Інформація про те, що:

«Замовник не звернув увагу ……. на підроблені документи переможця»;

«Підстава друга. Підробка документів учасником ПП «ВКФ «Оптіма»»;

«Таким чином учасником ПП «ВКФ «Оптіма» в корисних цілях, з корисною метою здійснено підробку документів, яка може призвести до жахливих наслідків»;

«Недобросовісна діяльність ПП «ВКФ «Оптіма» містить ознаки злочину»;

«Цілком зрозуміло, що ПП «ВКФ «Оптіма» вступило в змову з Замовником, запропонувало грошову винагороду, а той у відповідь прийняв до розгляду підробні документи»,

викладена у скарзі ТОВ «ФОРТІС ЮКРЕЙН» від 15.09.2017 р. №88-Ф 1509 на порушення замовником законодавства з питань публічних закупівель, розміщеній на https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-08-14-000159-c не відповідає дійсності».

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. 00 коп. суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За приписами ч. 1, п. 9 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Частиною 2 п. 5 зазначеної постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому відшкодування моральної шкоди здійснюється у разі наявності у діях правопорушника усіх елементів складу цивільного правопорушення у їх сукупності, а саме: неправомірної поведінки особи, наявності шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

В свою чергу, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

У підтвердження факту завдання твердженнями відповідача шкоди діловій репутації ПП "ВКФ "Оптіма" позивачем до справи надано лист ТОВ НВП "Дніпро-Контакт" від 03.10.2017 № 88/17 про необхідність спростування викладеної у скарзі відповідача інформації про підробку документів та обмеження відвантаження продукції на адресу відповідача у справі загальною сумою відвантаження у розмірі 100000 грн. 00 коп.

Відповідного договору із ТОВ НВП "Дніпро-Контакт" позивачем суду не надано, проте фактичні обставини справи та наявні у справі докази не свідчать про відсутність господарських відносин між позивачем та ТОВ НВП "Дніпро-Контакт".

Суду не надано доказів щодо недостовірності викладених у листі ТОВ НВП "Дніпро-Контакт" відомостей щодо тимчасового припинення відносин із позивачем.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає позовну вимогу про стягнення моральної шкоди обґрунтованою частково та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у справі моральну шкоду у розмірі 30000 грн. 00 коп.

При цьому, вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, в тому числі витрат на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу, суд виходить із фактичних обставин справи (доведених винних дій відповідача у справі), а також положень пункту 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо права суду покласти судові витрати на сторону, внаслідок неправомірних дій якої виник спір, незалежно від результату вирішення спору.

Таким чином, стягнення з відповідача на користь позивача у справі підлягають витрати зі сплати судового збору у розмірі 3260 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» розмістити на інтернет - ресурсі https://prozorro.gov.ua/tender таким способом, яким було поширено, спростування недостовірної інформації про підробку наданих у складі тендерної пропозиції документів, викладеної у скарзі від 15.09.2017 р. №88-Ф 1509, такого змісту:

«Інформація про те, що:

«Замовник не звернув увагу ……. на підроблені документи переможця»;

«Підстава друга. Підробка документів учасником ПП «ВКФ «Оптіма»»;

«Таким чином учасником ПП «ВКФ «Оптіма» в корисних цілях, з корисною метою здійснено підробку документів, яка може призвести до жахливих наслідків»;

«Недобросовісна діяльність ПП «ВКФ «Оптіма» містить ознаки злочину»;

«Цілком зрозуміло, що ПП «ВКФ «Оптіма» вступило в змову з Замовником, запропонувало грошову винагороду, а той у відповідь прийняв до розгляду підробні документи»,

викладена у скарзі ТОВ «ФОРТІС ЮКРЕЙН» від 15.09.2017 р. №88-Ф 1509 на порушення замовником законодавства з питань публічних закупівель, розміщеній на https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-08-14-000159-c, не відповідає дійсності».

3. В решті вимог позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН», 01135, місто Київ, вулиця Глібова, будинок 7, код 41387104, на користь Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ОПТІМА», 14001, місто Чернігів, вулиця Ціолковського, будинок 11-А, офіс 101, код 36279079, 30000 (тридцять тисяч гривень) 00 коп. моральної шкоди, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200 грн. (три тисячі двісті гривень) 00 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п"ятсот гривень) 00 коп.

В судовому засіданні 29.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складене та підписане 16.04.2018.

Суддя В.О. Демидов