УХВАЛА

м. Київ

03.04.2018Справа № 910/2816/18

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

заяву Публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ"

про забезпечення позову

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ОМЕГА-АГРО"

про стягнення 808 914,67 грн.

без участі представників учасників процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ОМЕГА-АГРО" (відповідач) про стягнення 808914,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором складського зберігання зерна № 1 від 30.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/2816/18 та призначено підготовче засідання у справі на 02.04.2018.

02.04.2018 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на зерно кукурудзи в кількості 476244 кг, яке зберігається на філії Публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ" "САВИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" та накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ОМЕГА-АГРО" в межах позовних вимог.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що відповідач станом на 14.02.2018 має податковий борг, на підставі якого в органів державної податкової служби України виникло право податкової застави на майно відповідача. Також згідно вироку Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2017 у справі №757/57453/17-к судом встановлено, що директор відповідача умисно ухилився від сплати податків шляхом заниження податку на додану вартість на суму 1085601 грн.

Позивач зазначає, що наведені обставини, а також відсутність протягом тривалого часу оплат за договором свідчать про те, що відповідач є недобросовісним у здійсненні господарської діяльності, а тому існують обставини, які можуть ускладнити виконання рішення у даній справі.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову, в тому числі, з ініціативи суду, господарський суд, має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79. ГПК України, яка передбачає обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має враховувати наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з відповідача у зв'язку із невиконанням останнім грошового зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором № 1 складського зберігання кукурудзи від 30.06.2015

Враховуючи обґрунтування наведені заявником, оскільки в діях відповідача вбачається ймовірність ускладнення виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову, беручи до уваги, що обраний позивачем захід до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача відповідає предмету позовних вимог і може забезпечити фактичне виконання судового рішення, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову, у зв'язку зі чим вбачає за можливе з метою забезпечення позову у даній справі накласти арешт на грошові кошти в межах суми 808914,67 грн.

З огляду на предмет спору у даній справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для накладення арешту на зерно кукурудзи.

За таких обставин, заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Суд зазначає, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Разом з тим, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд вважає, що застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позовних вимог не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача по справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову у даній справі накласти арешт на грошові кошти в межах суми 808914,67 грн., що знаходяться на будь-яких виявлених банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ОМЕГА-АГРО" (01024, м. Київ, вулиця ШОВКОВИЧНА, БУДИНОК 32/34, КВАРТИРА 2).

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ" (01033, м. Київ, вулиця САКСАГАНСЬКОГО, БУДИНОК 1, ідентифікаційний код: 37243279).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ОМЕГА-АГРО" (01024, м. Київ, вулиця ШОВКОВИЧНА, БУДИНОК 32/34, КВАРТИРА 2, ідентифікаційний код 39019527).

Ухвала набрала законної сили 03.04.2018 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом.

Дана ухвала дійсна для пред'явлення до виконання до 03.04.2021.

Суддя О.В. Гулевець