ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. Справа № 907/825/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників сторін:

позивача не зявився,

відповідача адвоката ОСОБА_2 ( довіреність від 27.02.2018),

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сієста-Шоп» від 27.02.2016 (вх. суду від 14.03.2018 №01-05/847/18)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2018 (повний текст ухвали складено 24.01.2018) про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» та зустрічного позову ТОВ «Сієста-Шоп»

у справі № 907/825/17(суддя Андрейчук Л.В.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сієста-Шоп», с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області

про стягнення 4 596 653 625,27грн

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сієста-Шоп», с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

про: визнання недійсними пунктів А.3, 2.3.2, 6.2 кредитного договору від 04.11.2016 №4С16108Г

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ТОВ «Сієста-Шоп» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.11.2016 № 4С16108Г в сумі 4 596 653 625,27грн, з якої: 4 030 658 416,88грн заборгованість за кредитом, 336 957 492,02грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 24 036 716,37грн пеня, 1000грн штраф, фіксована частина, 205 000 000,00грн штраф, відсоток від суми встановленого п. А.2 договору ліміту, відповідно до п.5.8 договору.

За вказаним позовом ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2017 порушено провадження у справі № 907/825/17, розгляд справи призначено на 13.12.2017.

01.12.2017 ТОВ «Сієста-Шоп» звернулося до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсними пунктів А.3, 2.3.2, 6.2 кредитного договору від 04.11.2016 №4С16108Г( з урахуванням заяви від 11.12.2017 (вх.суду від 12.12.2017 № 02.31-11/15326/17) про уточнення вимог за зустрічним позовом) (а.с. 47 -101, 132-140).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, який призначено на 13.12.2017 ( а.с. 102-103).

Ухвалою від 13.12.2017 розгляд справи відкладено на 23.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2018 у справі № 907/825/17(суддя Андрейчук Л.В.) первісний позов ПАТ КБ «Приватбанк» та зустрічний позов ТОВ «Сієста-Шоп» залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1ст.226 ГПК України.

В ухвалі вказано, що позивач (ПАТ КБ «Приватбанк») без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, у судові засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Відтак суд дійшов висновку про залишення первісного позову без розгляду на підставі ст.226 ГПК України.

Водночас, суд дійшов висновку про залишення без розгляду зустрічного позову на підставі ст.226 ГПК України. При цьому суд вказав, що залишивши первісний позов без розгляду, належить також залишити без розгляду і зустрічний позов, оскільки згідно із ст. 180 ГПК України зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, обидва позови взаємоповязані, вони виникають з одних правовідносин, а задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Разом з тим суд зазначив, що відповідач не позбавлений права передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

Відповідач- ТОВ «Сієста-Шоп» оскаржив ухвалу суду першої інстанції в частині залишення без розгляду зустрічного позову, просить в цій частині скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач вказує, що статтею 226 ГПК України, якою встановлені підстави для залишення без розгляду позовної заяви та зустрічної позовної заяви , не передбачено такої підстави для залишення без розгляду зустрічного позову як залишення без розгляду первісного позову. Скаржник вказує, що залишення його позовної заяви без розгляду порушує його право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку, оскільки змушує його повторно звертатися до суду.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 у справі № 907/825/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено розгляд справи на 03.04.2018.

Представник скаржника зявився в судове засідання 03.04.2018 та підтримав доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, явки свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено списком відправлень рекомендованих листів за 20.03.2018 та витягом із сайту ПАТ «Укрпошта» про вручення позивачу 26.03.2018 ухвал апеляційного суду, які є у матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Право відповідача предявити зустрічний позов встановлене частиною 2 статті 46, частиною 1 статті 180 ГПК України .

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 2 ст. 180 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 вказаної статті вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою від 06.12.2017 суд першої інстанції прийняв зустрічний позов відповідача про визнання недійсним умов кредитного договору від 04.11.2016 №4С16108Г до спільного розгляду з первісним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором.

Нормами ГПК України не встановлено іншого порядку розгляду зустрічного позову, ніж встановлено для розгляду первісного позову.

Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Відповідно до ч.2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, предметом доказування за первісним позовом є доказування позивачем обставин, які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитним договором від 04.11.2016 №4С16108Г. Предметом доказування за зустрічним позовом є доказування відповідачем обставин, які підтверджують невідповідність закону окремих умов кредитного договору від 04.11.2016 №4С16108Г.

Статтею 226 ГПК України встановлені підстави для залишення позову (як первісного так і зустрічного) без розгляду.

Первісний позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04.11.2016 №4С16108Г суд залишив без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не зявився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Разом з тим суд залишив без розгляду і зустрічний позов відповідача про визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору від 04.11.2016 №4С16108Г, посилаючись на те, що залишений без розгляду первісний позов, що обидва позови взаємоповязані, вони виникають з одних правовідносин, а задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про залишення зустрічного позову без розгляду необгрунтованим та таким, що суперечать нормам процесуального права, якими не передбачено такої підстави для залишення зустрічного позову без розгляду як залишення без розгляду повязаного з ним первісного позову.

Неподання позивачем (ПАТ КБ «Приватбанк») без поважних причин витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору за первісним позовом, та його неявка у судові засідання не можуть бути підставою для залишення без розгляду зустрічного позову. Залишення первісного позову без розгляду не унеможливлює розгляду по суті зустрічного позову, оскільки, як зазначено вище, предмети доказування за первісним та зустрічним позовами є різними.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті ухвали в частині залишення без розгляду зустрічного позову та порушення прав відповідача як сторони на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку.

В частині залишення без розгляду первісного позову ухвала суду першої інстанції не оскаржена ні позивачем, ні відповідачем.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2018 у справі №907/825/17 в частині залишення без розгляду зустрічного позову ТОВ «Сієста-Шоп» до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсними пунктів А.3, 2.3.2, 6.2 кредитного договору від 04.11.2016 №4С16108Г належить скасувати, справу в цій частині передати на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п.4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

З огляду на викладене апеляційний суд не здійснює розподілу судового збору, сплаченого скаржником при поданні апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу.

Керуючись ст.ст. 86,129, 226, 252, 269, 270,271, 275, 280, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сієста-Шоп» від 27.02.2016 (вх. суду від 14.03.2018 №01-05/847/18) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2018 у справі № 907/825/17 в частині залишення без розгляду зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сієста-Шоп» до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними пунктів А.3, 2.3.2, 6.2 кредитного договору від 04.11.2016 №4С16108Г скасувати. В цій частині справу передати на розгляд Господарського суду Закарпатської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, встановлені ст. 288 та 289 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 05.04.2018.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко