УХВАЛА

05 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/868/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017

за позовом Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області

до Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 Приватне акціонерне товариство "Завод будівельно-опоряджувальних машин" звернулося з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 у справі № 908/868/17 та із заявою про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпунктів 1, 2, пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, за приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становив 1 600 грн.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відтак, Приватному акціонерному товариству "Завод будівельно-опоряджувальних машин" належало сплатити судовий збір в розмірі 6 400 грн., проте скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що листом Державної казначейської служби України № 16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Між тим у даній касаційній скарзі не зазначено, неправильного застосування яких конкретно норм матеріального права припустився, на думку скаржника, суд апеляційної інстанцій у прийнятті оскаржуваної постанови, у чому саме полягало таке неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття зазначеного судового акта.

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, Приватному акціонерному товариству "Завод будівельно-опоряджувальних машин" необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме обґрунтувати, в чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі № 908/868/17 та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі у сумі 6 400 грн.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду винесена 04.12.2017, а отже підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня її прийняття, а саме – до 24.12.2017, але оскільки 24.12.2017 та 25.12.2017 були вихідними днями, то останній день вважається перший наступний за ними робочий день, а саме 26.12.2017.

Звертаючись з касаційною скаргою 01.03.2018, Приватне акціонерне товариство "Завод будівельно-опоряджувальних машин" додало до скарги заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Порушуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, скаржник посилається на те, що останнім не було отримано тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2017 в судовому засіданні за участю представника Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" було проголошено вступну та резолютивну частини постанови Донецького апеляційного господарського суду, а отже скаржник був обізнаний про результати розгляду апеляційної скарги (про залишення без змін рішення місцевого суду); повний текст постанови було направлено сторонам 11.12.2017.

Крім того, як вбачається з відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 надіслано судом 08.12.2017, зареєстровано - 10.12.2017 та оприлюднено - 12.12.2017.

Оскільки інших об'єктивних обставин, які перешкоджали Приватному акціонерному товариству "Завод будівельно-опоряджувальних машин" звернутися з касаційною скаргою у двадцятидений строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду та зумовили подання ним касаційної скарги зі спливом більше двох місяців з дня набрання 26.12.2017 законної сили постанови Донецького апеляційного господарського суду у справі № 908/868/17, скаржником в заяві про поновлення строку не зазначено та доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що наведені підстави в заяві про поновлення строку на касаційне оскарження не є поважними.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже суд зазначає, що скаржнику необхідно звернутися із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 у справі № 908/868/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 20.04.2018, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков