ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/1855/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2017

(суддя - Мавродієва М.В.)

та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2017

(головуючий - Ярош А.І., судді: Лисенко В.А., Принцевська Н.М.)

за скаргою Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №915/1855/15

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС"

до Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року Комунальне підприємство "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" звернулось до Господарського суду Миколаївської області зі скаргою на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу суду від 17.03.2016 у справі №915/1855/15 про:

- визнання протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо примусового звернення стягнення у виконавчому провадженні №50663862 на грошові кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" в сумі 4548223,42 грн., що знаходились на рахунку №5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182;

- зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" в сумі 4548223,42 грн. на рахунок № 5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182;

- визнання протиправною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №50663862;

- визнання протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо примусового звернення стягнення у виконавчому провадженні №50663862 на грошові кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство", що знаходились на рахунку №5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182 яке відбулося 01.02.2017.

Скарга обґрунтована посиланням на статті 6, 11, 16, 34, 43, 45, 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.02.2017 скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2017 за клопотанням Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" провадження у розгляді скарги №03/378 від 23.02.2017 було припинено в частині вимог про:

- зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закрити виконавче провадження №50663862 у зв'язку з повним виконанням наказу Господарського суду Миколаївської області, виданого 17.03.2016 по справі №915/1855/15;

- зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути стягнуті 01.02.2017 кошти в сумі 9057919,18 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок №5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2017 у справі №915/1855/15 частково задоволено скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство", визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового звернення стягнення на грошові кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство", що знаходились на рахунку №5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182 яке відбулося 01.02.2017 у межах виконавчого провадження №50663862 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2016 у справі №915/1855/15; визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №50663862 до 24.02.2017; в решті скарги відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2017 у справі №915/1855/15 залишено без змін.

У справі, що переглядається суди попередніх інстанцій встановили такі обставини:

- рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.02.2016 по справі №915/1855/15 стягнуто з Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Южно-Українська АЕС" 12179720,92 грн. - основного боргу, 480169,31 грн. - збитків від інфляції, 146681,74 грн. - 3% річних, 535388,38 грн. - пені, 264253,32 грн. - штрафу та 178059,42 грн. - судового збору;

- Господарським судом Миколаївської області 17.03.2016 було видано наказ на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.02.2016 по справі №915/1855/15;

- державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 30.03.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50663862 за наказом №915/1855/15;

- постановою державного виконавця від 19.04.2016 накладено арешт на кошти боржника у межах суми 9 057 919,18 грн.;

- боржником (Комунальним підприємством "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство") 25.04.2016 повідомлено відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про часткове погашення заборгованості у розмірі 7 460 453,80 грн.;

- сума заборгованості боржника складала станом на 25.04.16 - 6 323 819, 29 грн.;

- відповідно до листа Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 02.02.2017, стягувач повідомив, що станом на 02.02.2017 залишок заборгованості, що підлягає стягненню в межах виконавчого провадження ВП №506638862 складає 4 006 802,32 грн., залишок боргу, що підлягає стягненню в межах виконавчого провадження ВП №52449585 складає 13 112633,02 грн.;

- відповідно до розпорядження старшого державного виконавця №50663862/20 від 09.02.2017, 01.02.2017 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні наказу №915/1855/15 надійшли грошові кошти в сумі 9 057 919,18 грн. Із зазначених коштів платіжним дорученням від 10.02.2017 № 555 перераховано 4 006 802,32 грн. на користь стягувача згідно наказу у справі №915/1855/15, 618 093,23 грн. виконавчого збору за проведення виконавчих дій (платіжне доручення №556 від 10.02.17), 301,19 грн. витрат виконавчого провадження (платіжне доручення №557 від 10.02.17);

- відповідно до розпорядження державного виконавця №52449685/20, в рахунок погашення заборгованості по іншому виконавчому провадженню у справі №915/548/16 стягнуто з боржника грошові кошти у розмірі 4 150 091,38 грн., 288 228,29 грн. виконавчого збору;

- постановою державного виконавця від 24.02.2017 закінчено виконавче провадження відповідно до п.9 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду.

- скарга Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу суду від 17.03.2016 у справі №915/1855/15 мотивована тим, що: станом на 31.01.2017 борг перед стягувачем в рамках виконавчого провадження №50663862 становив 4099723,42 грн., що зафіксовано в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 31.01.2017 у справі №915/1327/16 про порушення провадження у справі про банкрутство боржника Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство"; про розмір залишку заборгованості божник неодноразово повідомляв орган ДВС; станом 31.01.2017 на розрахунковому рахунку в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" обліковувались кошти в розмірі 15 949 484,19 грн., тобто сума більша ніж заявлена до примусового стягнення; органом ДВС було виставлено платіжну вимогу на суму 9057919,18 грн. та після їх списання 01.02.2017 здійснено зарахування коштів на відповідний рахунок органу ДВС з призначенням платежу - згідно наказу від 17.03.2016 №915/1855/15; отже, стягнення за наказом суду від 17.03.2016 було здійснено у більшому розмірі, ніж мало місце по даному виконавчому провадженню і розмір безпідставно стягнутих з рахунку боржника коштів становив 4548223,42 грн.; постанову про закінчення виконавчого провадження в установлені законом строки органом ДВС не було винесено, незважаючи на неодноразові заяви направлені боржником; крім того, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.01.2017 у справі №915/1327/16 порушено провадження у справі про банкрутство боржника КП "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; отже, боржник вважає, що держаний виконавець взагалі не мав права виставляти банку вимогу на списання грошових коштів у зв'язку з порушенням справи про банкрутство боржника.

Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані наступними висновками:

- державний виконавець стягнув суму в більшому розмірі, ніж залишилось за виконавчим провадженням №50663862. Так, безпідставно стягнута за даним виконавчим провадженням сума складає 4548223,42 грн. (9057919,18грн.- 4099723,42 грн. - 409972,34 грн.);

- державний виконавець безпідставно перерахував кошти, стягнутих при виконанні рішення у справі №915/1855/15 в рахунок погашення заборгованості по іншому виконавчому провадженню у справі №915/548/16, відповідно до розпорядження державного виконавця №52449685/20;

- дії державного виконавця з примусового звернення стягнення на грошові кошти КП "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" з 31.01.2017 - з дня винесення господарським судом Миколаївської області ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство є протиправними.

Судові рішення обґрунтовані, зокрема, нормами ст.ст.1, 18, 34, 39 Закону України "Про виконавче провадження", п.п. 9, 10, 13, 15 ст. 16, ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2017 та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі №915/1855/15, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повністю.

Узагальнені доводи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, наведені в касаційній скарзі:

- на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження з виконання наказу №915/1855/15, під час здійснення якого звернуто стягнення на кошти боржника, відкриті в банківських установах;

- у зв'язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження з виконання наказу №915/1855/15 інформації про повне або часткове погашення боржником заборгованості згідно виконавчого документа та з урахуванням заяви боржника від 26.12.2016 про наявність на розрахунковому рахунку №5 в ПАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 326182 грошових коштів, 31.01.2017 Відділом направлено до банківської установи платіжну вимогу для списання коштів;

- на рахунок Відділу з обліку депозитних сум 01.02.2017 надійшли кошти в загальній сумі 9057919,18 грн., які в подальшому перераховано державним виконавцем Відділу з урахуванням положень ст. ст. 45, 46, 47 Закону (платіжні доручення від 10.02.2017 за №№555, 556, 557);

- інформацію про порушення відносно боржника - Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" справи про банкрутство безпосередньо Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України стало відомо лише 24.02.2017, про що свідчить рєестраційно-контрольна картка Міністерства юстиції України за №5066-0-33-17 з відповідною візою керівника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Державний виконавець фізично офіційно не міг бути обізнаний раніше про таке рішення;

- з урахуванням викладеного, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає, що державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження №50663862 вжито заходів в межах та порядку, визначеному Законом.

У відзиві на касаційну скаргу Комунальне підприємство "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" не погоджується з її доводами, посилаючись на обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій про бездіяльність державного виконавця щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 50663862, та протиправність дій щодо примусового звернення стягнення коштів з боржника після порушення справи про банкрутство боржника.

Інші учасники справи своїм правом на подання відзивів не скористались.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Вронської Г.О. від 26.02.2018 касаційну скаргу прийнято до письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до суду зі скаргою на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України КП "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" просило суд:

- визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо примусового звернення стягнення у виконавчому провадженні № 50663862 на грошові кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" в сумі 4548223,42 грн., що знаходились на рахунку №5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182.

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" в сумі 4548223,42 грн. на рахунок № 5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182.

- визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №50663862,

- визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо примусового звернення стягнення у виконавчому провадженні №50663862 на грошові кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" , що знаходились на рахунку №5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182 яке відбулося 01.02.2017.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 30.03.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50663862 за наказом №915/1855/15.

Постановою державного виконавця від 19.04.2016 накладено арешт на кошти боржника у межах суми 9 057 919,18 грн.

Боржником (Комунальним підприємством "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство") 25.04.2016 повідомлено відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про часткове погашення заборгованості у розмірі 7 460 453,80 грн. Отже, сума заборгованості боржника складала станом на 25.04.16 - 6 323 819, 29 грн.

Відповідно до листа Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 02.02.2017, стягувач повідомив, що станом на 02.02.2017 залишок заборгованості, що підлягає стягненню в межах виконавчого провадження ВП №506638862 складає 4 006 802,32 грн., залишок боргу, що підлягає стягненню в межах виконавчого провадження ВП №52449585 складає 13 112633,02 грн.

Відповідно до розпорядження державного виконавця №50663862/20 від 09.02.2017, 01.02.2017 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні наказу №915/1855/15 надійшли грошові кошти в сумі 9 057 919,18 грн.

Із зазначених коштів платіжним дорученням від 10.02.2017 №555 перераховано 4 006 802,32 грн. на користь стягувача згідно наказу у справі №915/1855/15, 618 093,23 грн. виконавчого збору за проведення виконавчих дій (платіжне доручення №556 від 10.02.17), 301,19 грн. витрат виконавчого провадження (платіжне доручення №557 від 10.02.17).

Також відповідно до розпорядження державного виконавця №52449685/20, в рахунок погашення заборгованості по іншому виконавчому провадженню у справі №915/548/16 стягнуто з боржника грошові кошти у розмірі 4 150 091,38 грн., 288 228,29 грн. виконавчого збору.

Постановою державного виконавця від 24.02.2017 закінчено виконавче провадження відповідно до п.9 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду.

Визнавши встановленими зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що державним виконавцем безпідставно перераховано грошові кошти, які надійшли при примусовому виконанні наказу №915/1855/15, в рахунок погашення заборгованості по виконавчому провадженню у справі №915/548/16.

Отже, судами першої та апеляційної інстанції правомірно визнано протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо примусового звернення стягнення у виконавчому провадженні № 50663862 на грошові кошти Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" в сумі 4548223,42 грн., що знаходились на рахунку №5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182.

Водночас, судами попередніх інстанцій обґрунтовано зазначено, що повернення коштів Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" в сумі 4548223,42 грн. на рахунок № 5 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182 неможливе, оскільки вчинення будь-яких виконавчих дій з боку державного виконавця неможливе у зв'язку із закінченням виконавчого провадження №50663862.

Комунальне підприємство "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" в обґрунтування своїх вимог у скарзі посилається на те, що державний виконавець не мав права виставляти банку вимогу на списання грошових коштів у зв'язку з порушенням 31.01.2017 справи про банкрутство боржника, а повинен був зупинити виконавче провадження не пізніше наступного дня з моменту винесення ухвали та не здійснювати дії, направлені на стягнення коштів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.01.2017 в іншій справі №915/1327/16 порушено провадження про банкрутство боржника - Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" та введено в порядку ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів. У цій ухвалі зазначено, що вона є підставою для зупинення виконавчого провадження.

Також встановлено, що з листа від 10.02.2017, який надійшов на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 23.02.2017, арбітражний керуючий Захар'єва Я.В. повідомила ДВС про порушення справи про банкрутство та просила зупинити усі відкриті виконавчі провадження стосовно боржника - Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" офіційним оприлюдненням є оприлюднення відомостей про справу про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Відповідно до п.п. 9, 10, 13, 15 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

З метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Таке оголошення має містити повне найменування боржника, його поштову адресу, банківські реквізити, найменування та адресу господарського суду, номер справи, відомості про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

Ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення.

З моменту порушення провадження у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 31.01.2017 о 17 год. 54 хв. за № 39869.

Згідно статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій.

У відповідності до ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що інформація щодо порушення справи про банкрутство Комунального підприємства "Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство" та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відображена на офіційних сайтах згідно чинного законодавства України, а тому є загальновідомою.

Таким чином, після оприлюднення відомостей про справу про банкрутство Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" відносно останнього процесуальні дії могли бути вчиненні лише у справі про банкрутство, а виконавче провадження по даній справі підлягало обов'язковому зупиненню.

Це пов'язано із тим, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України (постанова Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

Крім того, Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено, якими саме доказами боржник зобов'язаний повідомляти державного виконавця про обставини обов'язкового зупинення виконавчого провадження, так само це не передбачено Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

У зв'язку із зазначеним, судами попередніх інстанцій відхилені доводи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про необізнаність державного виконавця з фактом порушення відносно боржника справи про банкрутство до 24.02.2017.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №50663862, та протиправності дій державної виконавчої служби щодо примусового звернення стягнення коштів боржника 01.02.2017 у виконавчому провадженні №50663862 в період з 01.02.2017 (наступний день після порушення справи про банкрутство боржника) по 24.02.2017 (закінчення виконавчого провадження).

Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, колегією суддів відхиляються доводи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, викладені у касаційній скарзі, оскільки вони спрямовані на встановлення нових обставин та переоцінку доказів. Окрім того, наведені доводи були розглянуті та їм було надано оцінку судами попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі №915/1855/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Г. Вронська