ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/820/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.,

здійснивши розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 (Гребенюк Н.В., Білецька А.М., Медуниця О.Є.) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.09.2017 (Кухар Н.М.)

за скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

про стягнення 4 385 603,82 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.04.2014 у справі № 922/820/14 позовні вимоги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України") задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (далі - КП "Харківські теплові мережі") 4 385 603,82 грн 3 % річних і 73 080,00 грн судового збору і на виконання цього рішення Господарським судом Харківської області видано наказ від 22.04.2014.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 за результатами розгляду скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Відділ ДВС) в частині непоновлення виконавчого провадження відмовлено з підстав правомірності зупинення виконавчого провадження через включення боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", а також з огляду на поновлення виконавчого провадження з виконання наказу суду на час звернення стягувача зі скаргою.

У серпні 2017 року ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" подало до Господарського суду Харківської області скаргу від 27.07.2017 № 31/13-3065 на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби, у якій просило визнати незаконними дії Відділу ДВС, що полягає у винесенні постанови ВП №43402626 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 із примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 22.05.2014 у справі № 922/820/14, а також визнати недійсною постанову ВП № 43402626 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 і зобов'язати державного виконавця Відділу ДВС вжити заходів для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

Скаргу аргументовано тим, що на думку скаржника, приймаючи оскаржувану постанову від 14.07.2017, державний виконавець не взяв до уваги, що згідно із судовим наказом від 22.05.2014 стягується, у тому числі, й судовий збір, натомість на судовий збір не поширюється дія норм Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Управління Відділу ДВС, заперечуючи проти скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначало, що 22.08.2017 державним виконавцем було винесено постанову про виправлення помилки у постанові від 14.07.2017, отже, з огляду на виправлення помилки, дії державного виконавця є законними, а доводи скаржника - необґрунтованими.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2017, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017, провадження з розгляду скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (від 27.07.2017 № 31/13-3065) припинено на підставі підпункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суди, аргументуючи судові рішення, дійшли висновку, що оскільки згідно з постановою головного державного виконавця від 22.08.2017 про виправлення помилки пункт 1 резолютивної частини постанови від 14.07.2017 ВП № 43402626 про зупинення вчинення дій викладено у новій редакції та зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/820/14 від 22.05.2014 в частині стягнення 3% річних, немає предмета оскарження з підстав усунення помилки щодо зупинення виконавчого провадження у частині стягнення судового збору.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" у касаційній скарзі просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 і ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.09.2017 скасувати, задовольнити скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання недійсною постанови ВП № 43402626 про зупинення вчинення виконавчих дій і зобов'язання державного виконавця вжити всіх заходів для фактичного повного виконання рішення суду у цій справі.

Касаційну скаргу обґрунтовано обставинами, аналогічними викладеним ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" а саме тим, що державний виконавець під час винесення оскаржуваної постанови від 14.07.2017 не взяв до уваги, що на заборгованість зі сплати судового збору не поширюється дія норм Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", а судами не взято до уваги, що зі змісту постанови державного виконавця від 22.08.2017 не вбачається зупинення виконавчого провадження тільки в частині саме заборгованості, а судовий збір підлягає стягненню.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржені у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судами, згідно з рішенням Господарського суду Харківської області від 08.04.2014 у справі № 922/820/14, стягнуто з КП Харківські теплові мережі" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 4 385 603,82 грн 3 % річних і 73 080,00 грн судового збору.

На виконання цього рішення Господарським судом Харківської області видано наказ від 22.04.2014.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом частини 1 статті 116 цього Кодексу виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

19.05.2014 головним державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43402626.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (частини 1 та 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

14.07.2017 головним державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу суду від 22.04.2014 № 922/820/14 на підставі включення КП "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

30.11.2016 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016, яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону є: кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); заборгованість з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася не погашеною станом на 01.01.2016.

За змістом статті 2 цього Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено "Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром", яким визначено дані реєстру про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Водночас частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" окремо урегульовано списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення; крім того, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, наведеною нормою законодавець передбачив можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань. Право не нараховувати неустойку, інфляційні втрати, відсотки річних не ставиться у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом. Відповідно виконання цієї норми також не потребує включення підприємства до реєстру, оскільки за змістом Закону до Реєстру включаються та процедурі врегулювання заборгованості підлягають не погашені суми боргу перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води.

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами) передбачено можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців у разі порушення прав, свобод і законних інтересів особи.

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", звертаючись до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби, обґрунтувало свої вимоги тим, що приймаючи оскаржувану постанову від 14.07.2017, державний виконавець не взяв до уваги, що згідно із судовим наказом від 22.05.2014 стягується, у тому числі, й судовий збір, натомість на судовий збір не поширюється дія норм Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 14.07.2017) виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є ПАТ "НАК "Нафтогаз України", його Дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду (частина 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження").

Як убачається із матеріалів справи та установлено судами, відповідно до переліку суб'єктів господарювання, які включаються до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 "Про включення до Реєстру Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", КП "Харківські теплові мережі" віднесено до зазначеного переліку.

Зі змісту рішення Господарського суду Харківської області від 08.04.2014 та наказу суду від 22.04.2014 на примусове виконання цього рішення з боржника - КП "Харківські теплові мережі" на користь стягувача - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" мало бути стягнено 3 % річних за період із липня 2012 року по лютий 2014 року.

Тобто 3 % річних нараховано на заборгованість, яка виникла до 01.07.2016, що, як установлено судами, є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

При цьому, як установлено судами, зі змісту оскаржуваної постанови державного виконавця від 14.07.2017 вбачається зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 22.04.2014 № 922/820/14, за яким предметом стягнення є не тільки 3 % річних, а й 73 080,00 грн судового збору, з чим не погодився стягувач.

Водночас згідно з постановою головного державного виконавця від 22.08.2017 про виправлення помилки пункт 1 резолютивної частини постанови від 14.07.2017 ВП № 43402626 про зупинення вчинення дій викладено у новій редакції, а саме зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу від 22.04.2014 № 922/820/14 у частині стягнення 3 % річних.

Отже, суди дійшли висновку, що державним виконавцем було усунено помилку щодо зупинення виконавчого провадження у частині стягнення судового збору.

При цьому, зазначені висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовано ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" у касаційній скарзі, відповідних аргументів скаржником не наведено, у зв'язку з чим, зважаючи на встановлення судами обставин щодо усунення державним виконавцем після прийняття скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця до провадження помилки у частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору шляхом прийняття постанови від 22.08.2017, висновок судів про відсутність у цьому разі предмета спору відповідає фактичним обставинам справи, а отже судові рішення у цій справі слід залишити без змін.

За змістом частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час здійснення касаційного провадження) касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведені приписи законодавства та обставини, встановлені судами, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.09.2017 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 ухвалено із додержанням норм процесуального права і підстав для їх скасування немає.

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 304, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 і ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.09.2017 у справі № 922/820/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Дроботова

Судді К.М. Пільков

Ю.Я. Чумак