У Х В А Л А

04 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/4249/16

Провадження № 12-70гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Уркевича В. Ю.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 911/4249/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком»до управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації

(далі - Управління)про стягнення 222039,80 грнза касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 31 січня 2017 року й постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року та

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року Управління подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 31 січня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі

№ 911/4249/16. У цій скарзі Управління просилоскасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення - про відмову в задоволені позову. Відповідач, посилаючись на частину другу статті 218 Господарського кодексу України та частину першу статті 614 Цивільного кодексу України, указує на відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання, оскільки у договорі про співпрацю з відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету від 08 січня 2014 року № 23 (далі - Договір) визначено, що відшкодування витрат, понесених унаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, здійснюється залежно від реального фінансування видатків (згідно з кошторисними призначеннями). Однак фінансування з державного та місцевого бюджетів у 2015 році за надані послуги зв'язку окремим категоріям громадян було відсутнє.

Вищий господарський суд України ухвалою від 27 жовтня 2017 року касаційну скаргу відповідача прийняв до провадження та призначив її до розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України

від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25 січня

2018 року прийняв до розгляду касаційну скаргу Управління на рішення Господарського суду Київської області від 31 січня 2017 року й постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі № 911/4249/16 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

26 березня 2018 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу № 911/4249/16 разом з касаційною скаргою Управління на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказав, що згідно зі статтями 626, 627 Цивільного кодексу України сторони при укладенні договору можуть за власним волевиявленням

визначити умови договору, зокрема умови щодо моменту виникнення зобов'язань

сторін за договором, строку виконання таких зобов'язань тощо. Відповідно до пункту 2.4.1 Договору платник (відповідач) зобов'язався перерахувати виконавцю

(ПАТ «Укртелеком») залежно від реального фінансування видатків (згідно з кошторисним призначенням) кошти для компенсації витрат з надання послуг пільговим категоріям громадян на підставі розрахунків витрат, пов'язаних з наданням пільг, та актів звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги. Отже, у своїй ухвалі суд касаційної інстанції зазначив, що, ураховуючи наявність між сторонами договірних відносин та умови договору, у разі відсутності реального фінансування видатків (відповідно до кошторисного призначення) зобов'язання у відповідача з огляду на

пункт 2.4.1 Договору не настало.

Натомість, Верховний Суд України у своїй постанові від 22 березня 2017 року у справі

№ 905/2358/16 (провадження № 3-77гс17), яку прийнято за подібних правовідносин, дійшов іншого висновку про застосування норм права: висловив правову позицію про те, що з аналізу положень статей 525, 526, 530, 617 Цивільного кодексу України вбачається, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету країни, на відповідні цілі не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Проте колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не погоджується з таким висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України

від 22 березня 2017 року у справі № 905/2358/16 (3-77гс17).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку

у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, справу № 911/4249/16 повинна розглянути Велика Палата Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 301 Господарського процесуального кодексу України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною четвертою цієї ж статті встановлено, що перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

У частині тринадцятій статті 8 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на те, що ціна позову в цій справі не перевищує п'ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає призначенню до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Оскільки за змістом частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату і місце розгляду своєї справи, копії цієї ухвали підлягають направленню учасникам справи до відома.

Ураховуючи наведене та керуючись підпунктом 7 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення», частиною тринадцятою статті 8, частиною першою статті 9, статтею 234, частинами першою та четвертою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 911/4249/16 за касаційною скаргою управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністраціїна

рішення Господарського суду Київської області від 31 січня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на 17 квітня 2018 року

в приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Направити учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Ю. Уркевич
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
В. С. Князєв О. Г. Яновська