ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

04.04.2018м. ДніпроСправа № 904/1370/18

За заявою Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про забезпечення позову

У справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 180680,00грн. основної заборгованості (договір №13/115 на переробку давальницької сировини від 29.02.2016)

Суддя Петренко І.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізький турбінний завод "Констар" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 180680,00грн. основної заборгованості.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови укладеного між сторонами договору №13/115 від 29.02.2016 на переробку давальницької сировини.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2018 справу №904/1370/18 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

Станом на 04.04.2018 питання про прийняття позовної заяви до розгляду не вирішено.

Разом з позовною заявою отримано заяву про забезпечення позову в якій позивач просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу на загальну суму 183390,20грн., яка складається за 180680,00грн. основної заборгованості та 2710,20грн. судового збору.

Заява обґрунтована тим, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5722/14 від 09.03.2017 позивача визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Лукашука М.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5722/14 від 09.03.2017 строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора позивача продовжено до 16.07.2018.

Враховуючи, що ліквідаційна процедура має стислі строки та з метою оперативного виконання рішень зі стягнення заборгованості та погашення вимог кредиторів відповідно до черговості, на думку позивача, вбачається необхідність здійснення забезпечення позову.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, прийшов до висновку про її необґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заява позивача щодо вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки підставою до забезпечення позову, відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява позивача, на думку суду, недостатньо обґрунтована, наведені в ній підстави, не свідчать про наявність таких обставин.

Обставини, на які посилається позивач не підтверджуються доказами.

Керуючись статтями 91, 136-140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви за вих.№02-31/599/1 від 30.03.2018 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 04.04.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Петренко