ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2018

Справа № 910/1294/18

За позовом

Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Рестхілл»

про

стягнення 2528,97 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рестхілл» 2528,97 грн, з яких: 1799,84 грн основної заборгованості, 53,40 грн 3% річних, 203,38 грн інфляційних втрат та 472,35 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №129Р від 30.12.2016 в частині здійснення розрахунків за послуги розподілу природного газу, надані у січні 2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/1294/178, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строк для подання відзиву на позов – протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвала суду від 12.02.2018 отримана відповідачем 19.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №739.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рестхілл» (споживач) було укладено договір розподілу природного газу №129Р (надалі – Договір), який регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об’єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 2.1 Договору за цим договором оператор ГРМ зобов’язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов’язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

В додатку № 3 до Договору сторони визначили договірні (планові) обсяги розподілу природного газу споживача на 2017 рік.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.п. 6.1 - 6.2 Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

У відповідності до п. 6.3 Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4 Договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем на умовах попередньої оплати до 25-го числа місяця, що передує розрахунковому. Остаточний розрахунок за послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Главою 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п’ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов’язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

Наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі №0УВІ-004061 від 31.01.2017, підписаним представниками обох сторін, підтверджується, що на виконання умов Договору у січні 2017 року позивачем переміщено (фізично доставлено), а відповідачем прийнято 2,224 тис.куб.м природного газу. Вартість послуг з розподілу природного газу склала 1799,84 грн.

Відтак, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 6.4 Договору, відповідач зобов’язаний був здійснити остаточний розрахунок за надані послуги до 05.02.2017.

Однак, в порушення наведених вище положень законодавства та умов Договору відповідач розрахунки за надані послуги з розподілу природного газу не здійснив, у зв'язку з чим в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 1799,84 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Рестхілл» заперечень проти позову не наведено, доказів оплати вартості послуг з розподілу природного газу за січень 2017 року не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 1799,84 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов’язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 472,35 грн, 3% річних у розмірі 53,40 грн, та інфляційні втрати у розмірі 203,38 грн за період прострочення з 05.02.2017 по 31.01.2018.

Судом встановлено, що відповідач у визначений Договором строк свого обов’язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов’язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов’язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлено до стягнення суму пені у розмірі 472,35 грн, яка нарахована за період з 05.02.2017 по 31.01.2018.

Однак, суд здійснює перерахунок заявленої до стягнення суми пені, оскільки при здійсненні розрахунку позивачем не враховано приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, за якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За здійсненим судом перерахунком, за прострочення виконання грошового зобов’язання з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 236,49 грн за період з 05.02.2017 по 05.08.2017.

В іншій частині вимоги про стягнення пені – у розмірі 235,86 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції у розмірі 203,38 грн та 3% річних у розмірі 53,40 грн є правомірними та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рестхілл» (01025, м.Київ, вулиця Велика Житомирська, будинок 25/2, ідентифікаційний код 35745907) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (36020, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Володимира Козака, будинок 2А, ідентифікаційний код 03351912) основний борг у розмірі 1799 (одна тисяча сімсот дев’яносто дев’ять) грн 84 коп., пеню у розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн 49 коп., 3% річних у розмірі 53 (п’ятдесят три) грн 40 коп., інфляційні втрати у розмірі 203 (двісті три) грн 38 коп. та судовий збір у розмірі 1597 (одна тисяча п’ятсот дев’яносто сім) грн 61 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя                                                                       Ю.М. Смирнова