УХВАЛА

12 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 920/1906/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Чумака Ю.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Орел Ганни Олексіївни

на постанову Харківського апеляційного господарського суду у складі Камишева Л.М. - головуючий, Пелипенко Н.М., Россолов В.В. від 14 лютого 2017 року

за позовом фізичної особи-підприємця Орел Ганни Олексіївни

до фізичної особи-підприємця Жукова Валерія Володимировича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача фізичної особи-підприємця Шевелевої Ганни Володимирівни

про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2017 року фізична особа-підприємець Орел Ганна Олексіївна вдруге звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2017 року, при цьому провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

Вказану скаргу разом зі справою № 920/1906/15 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За наслідками перевірки матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15.12.2017) ухвалою Суду від 15 березня 2018 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Орел Ганни Олексіївни залишено без руху з наданням скаржникові строку на наведення інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

11 квітня 2018 року до Суду надійшло клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження з інших підстав.

Однак підстави, які наводить скаржник у цьому клопотанні (проживання не за місцем реєстрації, відсутність повного тексту постанови) не є "іншими" у розумінні статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ці підстави вже оцінені Судом в ухвалі від 15 березня 2018 року й визнані неповажними.

Суд критично ставиться до посилань скаржника на неможливість ознайомлення з повним текстом постанови апеляційного господарського суду за допомогою Єдиного реєстру судових рішень через відсутність комп'ютерної техніки та доступу до мережі інтернет, оскільки діяльність суб'єкта підприємницької діяльності без використання комп'ютерної та офісної техніки в умовах сьогодення є сумнівною.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (див. рішення Суду у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

За наведених вище обставин, Суд не вбачає підстав для поновлення фізичні особі-підприємцю Орел Ганні Олексіївні пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, оскільки усі доводи, що наведені скаржником у заяві, не визнаються Судом поважними та такими, що дають підстави для втручання у принцип res judicata.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, керуючись підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 119, 174, 234, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), статтями 53, 107 - 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Орел Ганни Олексіївни на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2017 року у справі № 920/1906/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Чумак Ю.Я.