ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" квітня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/247/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

при секретарі судового засідання Шейнцис О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №582 від 30.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 1619 від 31.10.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/247/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19);

про стягнення 40902,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця", в якій просить суд стягнути з останнього збитки, завдані нестачею вантажу при його перевезенні у сумі 40902,77 грн., а також судові витрати у сумі 4 042 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про понесення ним збитків у сумі 40902,77 грн. внаслідок неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань щодо перевезення відвантаженого насипом вантажу (насіння ріпаку) у вагонах №95351318 та №95454245.

Так позивач зазначає, що під час переважування вказаних вагонів по масі брутто було виявлено ознаки недостачі вантажу, а саме у вагоні №95351318 виявлено ознаки нестачі вантажу у розмірі 2 900 кг., а у вагоні №95454245 виявлено ознаки нестачі вантажу у розмірі 1 800 кг., що підтверджується відповідними актами про виявлення нестачі вантажу від 12.08.2017р., складеними працівниками ТОВ "Нібулон".

16.08.2017. станцією Миколаїв-Вантажний було складено комерційні акти №415207/65 та №415207/66, якими під час переважування вагонів було встановлено нестачу вантажу у розмірі 1500 кг (вагон №95454245) та 2350 кг (вагон №95351318).

При цьому, як вказує позивача за результатами проведеної регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області експертизи було встановлено наявність ушкоджень вагонів (здири, зазори, сторонні предмети у розвантажувальних люках, наявність воронкоподібних поглиблень), що відображено у акт експертизи №120-1158.

За таких обставин, на думку позивача, нестача вантажу виникла через технічну несправність вагонів, яка враховуючи той факт, що на станціях відправлення таких пошкоджень не було, виникла під час перевезення вантажу, а відтак відповідальність за виявлену нестачу вантажу повинен нести перевізник, тобто залізниця.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.02.2018р. порушено провадження у справі №916/247/18 із призначенням до розгляду в засіданні суду 19.03.2018р.

У судовому засіданні 19.03.2018р. в порядку ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 11.04.2018р.

У судовому засіданні 19.03.2018р. представником відповідача було подано суду відзив на позовну заяву за вх.№6368/18 (т.1 а.с.80-81).

27.03.2018р. до канцелярії суду від ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву з доповненням до вихідного №14/1 від 19.03.2018р. (т.1 а.с.95-96), в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свою позицію відповідач звертає увагу суду на те, що вантажовідправником ТОВ СП "Нібулон" було самостійно визначено масу вантажу перед відправленням вагонів без участі представника відповідача.

Вантаж, завантажений відправником у спірні вагони, прибув на станцію призначення 12.08.2017р. у технічно справних вагонах, із непошкодженими пломбами відправника, що відображено у актах №41 та №42 від 16.08.2018р.

При цьому, залізниця вказує на те, що спірні вагони були прийняті представниками ТОВ СП "Нібулон" без зауважень, що підтверджується пам'ятками №1267 від 12.08.2017р. та №1268 від 12.08.2017р.

Також відповідач наголошує на тому, що акти на недостачу вантажу, в порушення вимог ст. 129 Статуту залізниць України, працівниками ТОВ СП "Нібулон" було складено в одноособовому порядку.

Акт експертизи, складений регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області, відповідач вважає неналежним доказом у справі, оскільки експертизи була проведена після спливу 3-х діб з моменту передачі вагонів вантажовідправнику.

Враховуючи зазначене, керуючись пунктом А ст. 111 Статуту залізниць України, відповідач зазначив, що залізниця підлягає звільненню від відповідальності за нестачу вантажу у повному обсязі, з огляду на те, що вантаж надійшов у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника, залізниця підлягає звільненню від відповідальності за нестачу вантажу.

03.04.2018р. позивачем до канцелярії суду було подано відповідь на відзив за вх.№7430/18 (т.1а.с.100-110), в якій позивач підтвердив факт самостійного визначення ним маси вантажу та зазначив про відсутність будь-яких зауважень з боку залізниці щодо маси вантажу, а також відсутність доказів, підтверджуючих факт недовантаження вантажу за спірними накладними або невірне зазначення у накладній маси вантажу.

Також позивач наголосив на тому, що пам'ятка про подавання вагонів засвідчує лише подачу вагону, а не його стан, та законодавством не передбачено обов'язку вантажоодержувача вносити до такої пам'ятки будь-які зауваження (в тому числі і щодо технічного стану вагону).

Відповідні технічні несправності вагонів, у яких виявлено нестачу вантажу, мали прихований характер і виникли у процесі перевезення вантажу. Враховуючи, що на приймання вагону, згідно статуту залізниць України товариству, відведено не більше 1 хвилини, за цей час ТОВ СП "Нібулон" мало можливість перевірити лише наявність пломб та відповідність номерів цих пломб номерам, зазначених у перевізному документі.

Так на думку позивача, у комерційному відношенні спірні вагони є справними, а щілини, зазори та сторонні предмети у розвантажувальному люці вагонів, які не передбачені їх технічною конструкцією (яких в свою чергу не було під час відправлення вантажу у спірних вагонах) свідчить про їх технічну несправність, що виникла під час перевезення вантажу.

05.04.2018р. відповідачем до канцелярії суду були подані заперечення в порядку ст. 167 ГПК України на відповідь ТОВ СП "Нібулон" по справі №916/247/18 (т.2 а.с.1-6), в яких останні ще раз виклав свою позицію по справі.

У судовому засіданні 11.04.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.04.2018р. проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов та доповненні до відзиву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Як встановлено судом, 07.08.2018р. ТОВ СП "Нібулон", що є вантажовідправником та вантажоодержувачем, завантажив, зокрема, у вагони №95351318 та №95454245 насипом вантаж насіння олійних культур масою 59150 кг та 60050кг, та передав залізниці для перевезення, що відображено у залізничній накладній №34264861 (т.1 а.с.19).

Відповідно до п.п.5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України "Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів від 21.11.2000 р. №644, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Як встановлено судом, вага вантажу у вказаних вагонах була визначена вантажовідправником самостійно із дотриманням вимог Правил приймання вантажів до перевезення. За відсутністю у матеріалах справи будь-яких зауважень щодо маси вантажу з боку перевізника при прийнятті ватажу до перевезення, сумніви щодо невірного визначення маси вантажу у суду відсутні.

Під час прибуття вагонів вантажу на станцію призначення Миколаїв-Вантажний, вагони №95351318 та №95454245 були прийняті ТОВ СП "Нібулон", про що свідчать пам'ятки про подання вагонів №1267 (а.с.82) та №1268 (т.1 а.с.83).

При цьому у пам'ятку №1268 представником вантажовласника було внесено зауваження, що при зовнішньому огляді виявлено у нижній частині першого від сходів розвантажувального люка вагона №95351316 відсутність гумового ущільнювачу, зазор, в якому затиснутий поліетиленовий пакет.

Як встановлено судом в процесі розгляду справи, у пам'ятці №1268 представником вантажовласника було допущено описку в номері вагона, а саме: замість №95351318 помилково записано №95351316, про що начальнику станції Миколаїв-Вантажний було направлено позивачем листа №11150/3-17/35 від 21.08.2017р. (т.1 а.с.29).

Так, як встановлено з пояснень представника позивача, 12.08.2018р. після прийняття вказаних вагонів, під час їх переважування, ТОВ СП "Нібулон" було виявлено ознаки недостачі вантажу: у вагоні № №95351318 виявлено недостачу у розмірі 2 900 кг та у вагоні №95454245 виявлено недостачу у розмірі 1 800 кг, про що представниками позивача було складено відповідні акти про виявлення нестачі вантажу (т.1 а.с.26-27).

Приймаючи до уваги виявлену недостачу, 12.08.2018р. ТОВ СП "Нібулон" листом за №13/35 звернулося до начальника станції Миколаїв-Вантажний з вимогою прийняти участь у комісійному переважуванні вагонів та скласти комерційний акт. При цьому, ТОВ СП "Нібулон" було повідомлено, що вагони виставлені на під'їзну колію в очікуванні видачі вантажу за участю представників залізниці і вивантажуватись до складання комерційного акту не будуть, охорона вагону забезпечується власними силами ТОВ СП "Нібулон" (т.1 а.с.30).

У відповідь, згідно листа №259/М від 12.08.2017р. (т.1 а.с.31), ПАТ "Українська залізниця" повідомила ТОВ СП "Нібулон", що вагони №95351318 та №95454245 прибули у технічно справному стані, ЗПП відправника у наявності та не пошкоджені, відбитки відповідають вказаним у перевізних документах. Вагон №95454245 прийнято представником вантажоотримувача без зауважень, а вагон №95351318 з зауваженням щодо відсутності гумового ущільнювача. При цьому, нестача виявлена на під'їзній колії після подавання локомотивом колієвласника, у зв'язку з чим, підстави для комісійної видачі вагонів відсутні.

14.08.2017 р. ТОВ СП "Нібулон" звернулось до начальника виробничого підрозділу Херсонської дирекції залізничних перевезень РФ "Одеська залізниця" зі скаргою №10785/3-17/35 на відмову у складанні комерційного акту (т.1 а.с.33).

Листом від 16.08.2017р. №392 (а.с.34) Виробничим підрозділом Херсонської дирекції залізничних перевезень РВ "Одеська залізниця" було повідомлено ТОВ СП "Нібулон" про відсутність підстав для комісійної видачі вантажу із вагонів №95351318 та №95454245 та складання комерційного акту.

Як вбачається з матеріалів справи, на станції Миколаїв-Вантажний 16.08.2017р. було складено комерційний акт №415207/65 (т.1 а.с.20), згідно якого за результатами комісійного зважування вагону №95351318 на справних 150тн вагонних вагах виявлено нестачу вантажу у кількості 2 350 кг. При цьому, вказаним актом встановлено, що вагон у технічному стані справний, прибув зі справними сьома ЗПП відправника, люки щільно закриті, течі вантажу немає.

Позивачем комерційний акт підписано із наступним зауваженнями: вагон прибув технічно несправний, в місці з'єднання кришки бункера першого від сходів розвантажувального люка виявлений зазор завдовжки близько 40 см., у якому затиснутий поліетиленовий пакет. На першому від сходів штурвалі на шайбі є свіжі сліди від механічного впливу незначний здир верхнього металевого шару, вставлений у вісь штурвалу шплінт, який різко відрізняється по кольору, між 1 та 2 від сходів завантажувальними люками є поглиблення вантажу у вигляді воронки, завглибшки до 0,7 м, довжиною до 2 метрів, шириною до 1,8 м. з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерною для стікаючого вантажу.

Також працівниками станції Миколаїв-Вантажний за участю вантажоотримувача 16.08.2017р. було складено комерційний акт №415207/66 (т.1 а.с.22), згідно якого за результатами комісійного зважування вагону №95454245 на справних 150тн вагонних вагах виявлено нестачу вантажу у кількості 1 500 кг. При цьому вказаним актом встановлено, що вагон у технічному стані справний, прибув зі справними сьома ЗПП відправника, люки щільно закриті, течі вантажу немає.

Позивачем комерційний акт підписано із наступним зауваженнями: вагон прибув технічно несправний, в місці з'єднання кришки і бункера першого від сходів та середнього розвантажувальних люків нанесена свіжа монтажна піна, яка різко відрізняється по кольору від присутньої піни на інших люках, на середньому штурвалі виявлений свіжий слід механічного пошкодження здир верхнього металевого шару, на осі штурвалу відсутній шплінт, між 1 та 2 від сходів завантажувальними люками є поглиблення вантажу у вигляді воронки, завглибшки до 0,4 метрів, довжиною до 1,2 метрів, шириною до 1 метру з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерною для стікаючого вантажу.

Також до матеріалів справи відповідачем було залучено складені залізницею акти про технічний стан вагона (контейнера) №41 та №42 (т.1 а.с.84-85), згідно яких вагони технічно справні та втрата вантажу неможлива.

Позивачем в якості доказу нестачі вантажу до матеріалів справи було залучено акт експертизи №120-1158, проведеної Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області 16.08.2017р. (т.1 а.с.35-36), за участю представників станції Миколаїв-Вантажний, ТВ СП "Нібулон" та слідчого Заводського відділу поліції. Дата початку експертизи 12.08.2017р., дата закінчення експертизи 16.08.2017р.

Згідно вказаного акту під час проведення експертизи, при зовнішньому огляді вагонів встановлено: у вагоні №95351318 з протилежної сторони від штурвалів, в нижній частині кута першого від сходів розвантажувального люка, в місці з'єднання кришки і бункера виявлений зазор завдовжки близько 40 см., у якому є затиснутий поліетиленовий пакет білого з червоним кольором, також на першому від сходів штурвалі на шайбі є свіжі сліди від механічного впливу незначний здир верхнього металевого шару, вставлений у вісь штурвалу шплінт різко відрізняється по кольору (майже новий); у вагоні №95454245 з протилежної сторони від штурвалів, в нижній частині першого та середнього від сходів розвантажувальних люків, в місці з'єднання кришки і бункера нанесена свіжа монтажна піна, яка різко відрізняється по кольору від присутньої піни на інших люках, виявлено на середньому штурвалі свіжий слід механічного пошкодження здир верхнього металевого шару, на осі штурвалу відсутній шплінт.

При знятті пломб у присутності експерта на верхніх зважувальних люках, при огляді поверхні і місткості вантажу через верхні зважувальні люки, виявлено: у вагоні №95351318 між 1 та 2 люками від сходів є поглиблення вантажу воронка (порожнина), завглибшки до 0,7 м, довжиною до 2 метрів, шириною до 1,8 м. з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерною для стікаючого вантажу, у бік першого розвантажувального люка з протилежної сторони від штурвалів та наявного зазору з затиснутим поліетиленовим пакетом; у вагоні №95454245 між 2 та 3 люками від сходів є поглиблення вантажу воронка (порожнина), завглибшки до 0,4 метрів, довжиною до 1,2 метрів, шириною до 1 метру з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу у бік середнього розвантажувального люка у сторону штурвалів та наявного свіжого механічного здиру на штурвалі з відсутнім шплінтом, та свіжезадутою піною на розважувальному люку.

Також у висновку експерта міститься інформація щодо недостачі вантажу: у вагоні №95351318 - 2350 кг та у вагоні №95454245 1500 кг.

За висновком експерта у оглянутих вагонах на розвантажувальних люках та штурвалах є наявність механічних впливів.

Враховуючи тривале листування з 12.08.2017р. по 16.08.2017р між сторонами по справі стосовно перевірки маси вантажу та складання комерційного акту, та відмову залізниці у такій перевірці, а також враховуючи дату початку експертизи 12.08.2017р., суд приймає вказаний акт експертизи №№120-1158, як належний та допустимий доказ у справі, у зв'язку із чим відхиляє доводи позивача щодо його неналежності.

В матеріалах справи також наявний протокол огляду місця події (а.с.43), складений слідчим РВ Заводського ВП ГУНП В Миколаївській області 16.08.2017р., яким було зафіксовано наявність сторонніх предметів у розвантажувальних люках вагонів та наявність нестачі вантажу, тобто встановлені ці ж самі обставини, що й викладені в акті експертизи.

Також позивачем додано до матеріалів справи листа ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" №50-01-36/1337 від 28.07.2016р. (т.1 а.с.53) надісланий на запит ТОВ СП "Нібулон", в якому завод-виробник вагонів-зерновозів повідомив, що наявність будь-яких щілин діючими технічними вимогами до вагонів зерновозів не допускається.

11.10.2017р. ТОВ СП "Нібулон" звернулось до ПАТ "Українська залізниця" з претензією № 13537/3-17/27 про відшкодування вартості недостачі вантажу у вагонах №95351318 та №95454245 (т.1 а.с.48-50).

Листом від 24.10.2017р. №Ю-37 (т.1 а.с.51) Департаментом комерційної роботи ПАТ "Українська залізниця" було повідомлено вантажоодержувача про направлення його претензії до регіональної філії "Одеська залізниця" за належністю для розгляду та надання відповіді.

Листом від 22.11.2017р. (а.с.52) Регіональною філією "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" було повідомлено про відсутність підстав для відшкодування вартості недостачі вантажу, оскільки на станцію вантаж прибув у технічно справних вагонах зі справними ЗПП відправника, які відповідають документу, люки щільно закриті, течії вантажу відсутні.

Відмова ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" відшкодувати понесені ТОВ СП "Нібулон" збитки і змусила позивача звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як встановлено судом, позовні вимоги ТОВ СП "Нібулон" направлені на стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" збитків у сумі 40 902,77 грн., завданих нестачею переданого для перевезення вантажу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 307 ГК України, з нормами якої цілком кореспондуються положення ст.909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В силу ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, п.6 Статуту залізниць України, наявна у матеріалах справи залізнична накладна від 07.08.2017р. №34264861 (а.с.19) свідчить про укладення між ТОВ СП "Нібулон" (Вантажовідправник) та залізницею (Перевізник) договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 31 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. При цьому, придатність рухомого складу (вагонів) для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 32 Статуту залізниць України, відправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України "Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів від 21.11.2000 р. №644, відправник зобов'язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього природного середовища згідно з законодавством. Дрібні місця штучних вантажів відправник повинен об'єднати в більші.

У відповідності до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці. Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Як вбачається з залізничної накладної №34264861 від 07.08.2017р. вантаж (насіння олійних культур) було прийнято ПАТ "Українська залізниця" до перевезення без будь-яких зауважень, а, отже, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу, згідно зі ст. 110 Статуту залізниць України, покладається на залізницю.

Статтею 924 Цивільного кодексу України, яка цілком кореспондується з нормами статті 113 Статуту залізниць України, визначено, що перевізниквідповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обовязок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобовязаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Пошкодження вантажу це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як встановлено судом, під час комісійного зважування вантажу, у вагоні №95351318 було виявлено нестачу вантажу у кількості 2 350 кг, а у вагоні №95454245 1 500 кг., що відображено у комерційних актах №415207/66 від 16.08.2017р. (а.с.22-23) та №415207/65 від 16.08.2017р. (а.с.20-21).

При цьому, як зазначалося вище, вказані акти містять висновки щодо технічної справності вагонів та наявності усіх пломб вантажовідправника, та жодних висновків щодо причин недостачі вантажу у вказаному розмірі.

Згідно з п.3.3 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" від 29.05.2002 р. №04-5/601, порядок складання комерційних актів передбачено Правилами складання актів. Якщо у комерційному акті відсутній докладний опис обставин, за яких сталося незбереження вантажу, зокрема, про стан запірно-пломбувальних пристроїв та пломб, технічного стану вагона (контейнера) тощо, залізниця несе відповідальність за незбереження вантажу, доки не доведе відсутність своєї вини.

Відповідно до п.2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Відповідно до п.9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Натомість, суд дослідивши комерційні акти, дійшов висновку, що вони були складені з порушенням вимог п.9 Правил складання актів, оскільки залізницею не було описано жодних обставин, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу.

Згідно зі ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж, зокрема, надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами.

Як встановлено судом, для перевезення насіння масляних культур використовуються вагони-зерновози. При цьому як слідує з листа заводу-виробника вагонів-зерновозів ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" №50-01-36/1337 від 28.07.2016р., наявність будь-яких щілин діючими технічними вимогами до вагонів зерновозів не допускається.

З огляду на викладене, враховуючи висновок проведеної експертизи спірних вагонів, суд вважає, що наявність зазорів та здирів свідчить про технічні пошкодження вагонів, що мало наслідком втрату вантажу. Викладені обставини, з урахуванням наявних поглиблень вантажу (порожнин), які були виявлені під час проведення експертизи, дозволяють господарському суду дійти висновку, що втрата вантажу мала місце під час його перевезення ПАТ "Українська залізниця".

При цьому, судом не приймаються до уваги твердження відповідача щодо того факту, що на станцію Миколаїв-Вантажний вагони №95351318 та №95454245 прибули 12.08.2018р. у технічно справному стані, оскільки зазначене спростовується актом експертизи №120-1158 від 16.08.2017р. (а.с.35-36), проведеної Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області.

При цьому, суд вказує, що посилання відповідача на наявність усіх непошкоджених пломб вантажовідправника, за наявності інших ознак втрати вантажу, не є беззаперечним доказом відсутності вини залізниці.

Акти про технічний стан вагонів №41 та №42 судом також не приймаються до уваги в якості доказів підтверджуючих відсутність вини залізниці, оскільки вони не містять жодних відміток щодо несправностей спірних вагонів, тоді як складений у той же день акт експертизи свідчить про зворотне.

Судом також критично оцінюються доводи ПАТ "Українська залізниця" про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за збереження вантажу з моменту підписання ТОВ СП "Нібулон" пам'ятки про подання вагонів, з огляду на наступне.

Господарський суд звертає увагу, що підписання представником ТОВ СП "Нібулон" без зауважень пам'ятки №1267 від 12.08.2017р. не може свідчити про відсутність пошкоджень вагону, оскільки Правилами приймання вантажів до перевезення не передбачено обов'язкового відображення у пам'ятці про подавання вагонів інформації про стан вагону у комерційному та технічному відношенні, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для звільнення залізниці від відповідальності за незбереження вантажу під час його перевезення, факт недостачі якого підтверджується матеріалами справи.

Слід зазначити, що ПАТ "Українська залізниця" також не було доведено суду обставин на підтвердження можливої втрати вантажу після його передачі ТОВ СП "Нібулон", яким, одразу ж, в день отримання вантажу, було повідомлено відповідача про необхідність проведення його комісійного зважування, а також про забезпечення цілодобової охорони вантажу.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги встановлення факту втрати вантажу, враховуючи відсутність доказів на спростування вжиття вантажовідправником всіх заходів для збереження вантажу під час здійснення його перевезення, суд доходить висновку про недоведеність залізницею обставини відсутності її вини у нестачі вантажу, а доводи залізниці щодо наявності законних підстав для звільнення залізниці від матеріальної відповідальності за нестачу вантажу, відповідно до положень ст. 111 Статуту залізниць України, є безпідставними.

Положеннями ст. 114 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі статтею 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. № 644, визначено, що сума норми природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто для насіння масляних культур (інші вантажі) становить 0,5%. Норма недостач (природної втрати) для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки визначаються від маси нетто.

Перевіривши здійснений ТОВ СП "Нібулон" розрахунок вартості втраченого вантажу, з урахуванням наданої останнім довідки про вартість однієї тонни вантажу (т.1 а.с.47), яка складає 12 570 грн., господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком необхідність задоволення позову шляхом присудження до стягнення із ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" збитків у розмірі 40 902,77 грн., завданих нестачею вантажу (по вагону №95351318: 59 150 (маса вантажу, переданого до перевезення) *0,5% = 295,75 кг. (норма природної втрати); 2 350 кг. (маса вантажу, якого не вистачає) - 295,75 кг. = 2 054,25 кг.; 2 054,25 кг. * 12 570 грн. = 25 821,92 грн.; по вагону №95454245: 60 050 (маса вантажу, переданого до перевезення) *0,5% = 300,25 кг. (норма природної втрати); 1 500 кг. (маса вантажу, якого не вистачає) - 295,75 кг. = 1 199,75 кг.; 1 199,75 кг. * 12 570 грн. = 15 080,85 грн.).

Враховуючи викладене, дослідивши обставини спору та встановивши факт неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця, в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" прийнятих на себе зобов'язань з перевезення вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків, завданих нестачею вантажу, у сумі 40 92,77 грн. є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі 1762 грн.

Враховуючи, що експертиза, витрати, повязані з проведенням якої, просить відшкодувати позивач, з урахуванням відповідних норм параграфу 6 глави 5 ГПК України, не відноситься до судової, відповідні витрати розподілу в порядку ст.129 ГПК України не підлягають.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1, ) збитки, завдані нестачею вантажу при його перевезенні, у сумі 40 902 /сорок тисяч дев'ятсот дві/ грн. 77 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 /одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 квітня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська