КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. Справа№ 911/2941/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бойко Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Білоцерківської міської ради

на рішення Господарського суду Київської області

від 29.11.2017 (повний текст складено 29.12.2017)

у справі № 911/2941/17 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр 1/11»

до Білоцерківської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізична особа-підприємець Безверхня Людмила Миколаївна

про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове

приміщення

В С Т А Н О В И В:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр 1/11» (далі - ОСББ «Центр 1/11», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60,4 кв.м. за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, зареєстроване за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 103). В обґрунтування своїх вимог зазначило про безпідставну та неправомірну реєстрацію за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради права власності на нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60,4 кв.м. за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, оскільки останнє є допоміжними підвальними приміщеннями співвласників багатоквартирного будинку за згаданою вище адресою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця Безверхню Людмилу Миколаївну (далі - ФОП Безверхня Л.М.).

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.11.2017 у справі № 911/2941/17 позов задоволено повністю.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60,4 кв.м. за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, зареєстроване за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 103).

Стягнуто з Білоцерківської міської ради на користь ОСББ «Центр 1/11» судові витрати 1 600, 00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Білоцерківська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку, просила скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, у позивача відсутнє право на звернення до суду з даним позовом, оскільки ним не доведено, що спірне приміщення є допоміжним й призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців. На переконання апелянта, долученими ним до матеріалів справи договорами оренди підтверджується, що вищезгадане нежитлове приміщення не є допоміжним, оскільки тривалий час (протягом 10 років) передавалось в оренду під склад. Крім цього, на думку апелянта, право власності на це нежитлове приміщення було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства,тому відповідач володіє ним на законних правових підставах тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив, в якому зазначив про безпідставність на необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції 17.04.2018 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи-1, представник третьої особи-2 не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції надали пояснення, в яких заперечили доводи апеляційної скарги, просили не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу

Представник третьої особи-1 вирішення даного спору, в тому числі апеляційної скарги відніс на розсуд суду.

Розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 16.04.2016 співвласниками багатоквартирного будинку «Торгова площа 1/11» за адресою: Торгова площа, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, було проведено установчі збори, на яких були присутніми власники 29 квартир та нежитлових приміщень й було вирішено, окрім інших питань, створити ОСББ «Центр 1/11», затвердити його статут, про що було складено та підписано відповідний протокол № 1 від 16.04.2016 зборів співвласників багатоквартирного будинку «Торгова площа 1/11» за місцезнаходженням: 09100, м. Біла Церква, вул. Торгова площа будинок № 1/11.

27.04.2016 державним реєстратором суб'єкта державної реєстрації було зареєстровано юридичну особу - ОСББ «Центр 1/11», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.04.2016, наявною в матеріалах справи.

01.07.2016 комісією у складі повноважних представників Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 та ОСББ «Центр 1/11» складено та підписано акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, відповідно до якого проведено обстеження активів житлового комплексу за адресою: Торгова площа, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, та передано його з балансу комунального підприємства та на баланс ОСББ.

27.12.2016 комісією ОСББ «Центр 1/11» проведено обстеження щодо наявності внутрішньобудинкових мереж в підвальному приміщенні за адресою: Торгова площа, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, а саме кладові № 37 площею 22,3 кв.м. та № 38 площею 34,7 кв.м., що разом складає 57,0 кв.м., а також встановлено, що в цих приміщеннях проходять внутрішньобудинкові мережі, а саме системи холодного водопостачання, водовідведення та каналізації, про що складено та підписано відповідний акт про обстеження щодо наявності внутрішньобудинкових мереж в підвальному приміщенні за адресою: Торгова площа, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область.

Матеріалами справи встановлено, що 13.01.2017 між Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради та ФОП Безверхньою Л. М. укладено договір оренди № 938 нежитлового приміщення, за умовами п. 1.1 якого орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення № 35 площею 60, 40 кв.м., розташоване в підвалі чотирьохповерхового будинку за адресою: Київська область, м. Біла Церква, пл. Торгова Площа, 1/11, яке перебуває на балансі Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6.

Відповідно до п. 10.1 договору оренди він діє з 13.01.2017 до 31.10.2019.

Цього ж дня 13.01.2017 між Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради та ФОП Безверхньою Л. М. підписано акт, відповідно до якого Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради передало, а ФОП Безверхня Л. М. прийняла в строкове платне користування нежитлове приміщення № 35 площею 60,4 кв.м., розташоване в підвалі чотирьохповерхового будинку за адресою: Київська область, м. Біла Церква, пл. Торгова Площа, 1/11.

30.03.2017 державним реєстратором Білоцерківської міської ради на підставі довідки № 01-31/64 від 29.03.2017 про підтвердження факту перебування об'єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданій Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, листа № 11-07-1588 від 23.03.2017 про підтвердження факту відсутності об'єкта нерухомого майна у державній власності, виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради було зареєстровано право власності (комунальна) на нежитлове приміщення загальною площею 60,4 кв.м. за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, що підтверджується витягом № 84300729 від 05.04.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, наявним у матеріалах справи.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив про безпідставність та неправомірність реєстрації за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради права власності на нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60,4 кв.м. за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, оскільки останнє є допоміжними підвальними приміщеннями співвласників багатоквартирного будинку за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11.

За приписами п.п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об'єктом нерухомого майна;

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ст. 4 цього закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов'язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Відповідно до ч. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що спірне нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: площа Торгова, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, згідно з технічною документацією складається з двох підвальних приміщень : кладової № 37 площею 22,3 кв.м. (35-1 площею 25,2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016) та кладової № 38 площею 34, 7 кв.м. (35-2 площею 35, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016), й разом складає 57,0 кв.м. (60, кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016), в яких проходять внутрішньобудинкові мережі - системи холодного водопостачання, водовідведення та каналізації, що підтверджується актом від 01.07.2016 приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, складеним та підписаним повноважними представниками Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 та ОСББ «Центр 1/11», актом від 27.12.2016 про обстеження щодо наявності внутрішньобудинкових мереж в підвальному приміщенні за адресою: Торгова площа, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, складеним та підписаним повноважними представниками ОСББ «Центр 1/11», технічним паспортом (дублікатом) станом на 12.12.1974 на багатоквартирний житловий будинок літ. А-4 по вул. площа Леніна (нова назва - Торгова), 1/11, у м. Біла Церква Київської області, технічним паспортом станом на 26.12.2016 на нежитлове приміщення № 35 по вул. площа Торгова, 1/11, у м. Біла Церква Київської області, технічною документацією - (ДК 21:2015-7122000-3) Послуги у сфері архітектури будівель (Виготовлення технічної документації постійного зберігання житлових будинків та прибудинкових територій) по Торговій площі 1/11, в м. Біла Церква Київської області, розробленою ТОВ «Інжиніринг Плюс», суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що згадане приміщення призначене для забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: площа Торгова, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, відповідно є допоміжним приміщенням і відноситься до спільного майна зазначеного будинку, співвласниками якого є власники квартир та нежитлових приміщень такого будинку.

Доказів на спростування цього відповідачем суду не надано, як й жодних належних та допустимих доказів на підтвердження переведення у встановленому законодавством порядку підвальних приміщень : кладової № 37 площею 22, 3 кв.м. (35-1 площею 25, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016) та кладової № 38 площею 34, 7 кв.м. (35-2 площею 35, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), що разом складає 57, 0 кв.м. (60, 4 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.) за адресою: площа Торгова, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, у нежитловий фонд та об'єднання цих підвальних приміщень в єдине приміщення.

Крім цього, згідно листа № 15/142 від 08.02.2017 Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, рішення про переведення в нежитловий фонд підвальних приміщень в будинку на пл. Торговій, 1/11, не готувалось.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, а також порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 цього ж Закону в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Державний реєстратор, до якого з метою вчинення правочину щодо відчуження у будь-який спосіб майна звернувся заявник, внесений на день звернення до Єдиного реєстру боржників, зобов'язаний в день звернення заявника повідомити зазначений в Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця про звернення заявника із зазначенням майна щодо відчуження якого звернувся заявник.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 згаданого Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Положеннями п. 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об'єкт, подаються:

1) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

2) витяг з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо такого об'єкта (у разі державної реєстрації права державної власності);

3) документ, що підтверджує факт перебування об'єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності);

4) документ, що підтверджує факт відсутності перебування об'єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором на підставі ст. 334 ЦК України виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Проте відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту виникнення у нього та/або набуття ним у встановленому законодавством порядку права власності (комунальної) на кладову № 37 площею 22, 3 кв.м. та кладову № 38 площею 34, 7 кв.м., що разом складає 57, 0 кв.м., чи нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11.

Натомисть надані відповідачем в процесі розгляду справи з цього приводу лист № 11-07-1588 від 23.03.2017 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, довідка № 01-31/64 від 29.03.2017 Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, на підставі яких 30.03.2017 державним реєстратором Білоцерківської міської ради було зареєстровано право власності (комунальної) на згадане нежитлове приміщення за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради не є належними та допустимими доказами на підтвердження виникнення у відповідача та набуття ним у встановленому законом порядку права власності на спірні приміщення, так як такі документи не є правовстановлюючими.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За змістом ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Оскільки спірне нерухоме майно - нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60,4 кв.м. за адресою: площа Торгова, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, яке згідно з технічною документацією складається з двох підвальних приміщень : кладової № 37 площею 22, 3 кв.м. (35-1 площею 25, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016) та кладової № 38 площею 34, 7 кв.м. (35-2 площею 35, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.) й разом складає 57, 0 кв.м. (60, 4 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), в яких проходять внутрішньобудинкові мережі - системи холодного водопостачання, водовідведення та каналізації, призначене для забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: площа Торгова, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, є допоміжним приміщенням і відноситься до спільного майна згаданого будинку, співвласниками якого є власники квартир та нежитлових приміщень будинку, а відповідачем, в свою чергу, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту виникнення у нього та/або набуття ним у встановленому законом порядку права власності (комунальної) на спірне нерухоме майно - нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: площа Торгова, будинок 1/11, місто Біла Церква, Київська область, і станом на момент реєстрації права власності (комунальної) за відповідачем на спірне нерухоме майно його співвласниками були і є власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, місцевий суд дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для державної реєстрації за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно, воно не є комунальною власністю міста Біла Церква Київської області. Відповідно наведене як таке, що порушує речові права співвласників нерухомого майна, а саме власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, їх право спільної власності на таке нерухоме майно підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином, вимоги позивача до відповідача про скасування в Державному реєстрі речових прав державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 35 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: Київська область, місто Біла Церква, площа Торгова, будинок 1/11, зареєстроване за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 103) є законними та обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Твердження відповідача (апелянта) про порушення місцевим судом вимог матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Крім цього, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 13 000, 00 грн. та витрати, пов'язані із розглядом даної справи, а саме поштові витрати в розмірі 45, 00 грн.

За приписами ч. 1, п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено матеріалами справи, правовідносини між позивачем та Адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП», від якого інтереси позивача представляла адвокат Бережна Ярослава Степанівна, на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги № 70 від 20.02.2018, витяг із якого наявний в матеріалах справи, та додатковою угодою № 1 від 14.03.2018 до згаданого договору, яка також наявна в матеріалах справи.

До матеріалах справи також долучено належним чином засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № НОМЕР_1 від 20.03.2007, згідно якого Бережна Ярослава Степанівна має право на заняття адвокатською діяльністю.

На виконання умов вищезгаданого договору позивачем на підставі акту приймання-передачі надання послуг від 20.03.2018 сплачено 11 000, 00 грн. за правову допомогу, що підтверджується платіжним дорученням № 21 від 15.03.2018.

Крім цього, 17.04.2018 до початку судового засідання представником позивача надано акт приймання-передачі надання послуг від 17.04.2018, згідно якого з урахуванням даного судового засідання розмір витрат на правову допомогу складає 13 000, 00 грн.

На підтвердження поштових витрат на направлення іншим учасникам справи відзиву на апеляційну скаргу попередньо до матеріалів справи позивачем було долучено відповідні фіскальні чеки на загальну суму 45, 00 грн.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку щодо кваліфікації зазначених позивачем 13 000, 00 грн. як витрат на професійну правничу допомогу та 45, 00 грн. як інших витрат пов'язаних з розглядом даної справи, які на підставі ст. 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта (відповідача).

Керуючись ст. ст. 129, 240, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківської міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 29.11.2017 у справі № 911/2941/17 - без змін.

Матеріали справи № 911/2941/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Стягнути з Білоцерківської міської ради (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 15, ідентифікаційний код 26376300) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр 1/11» (09117, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Торгова площа, буд. 1/11, ідентифікаційний код 40453956) 13 000, 00 грн. витрат на правову допомогу та 45, 00 грн. інших витрат пов'язаних з розглядом даної справи.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.04.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко