ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.04.2018

Справа № 910/20627/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіпро", м. Київ

про стягнення 51 366,83 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явились;

від відповідача: не з’явились.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіпро" (відповідач) суми штрафних та фінансових санкцій в розмірі 51 366,83 грн., з яких 8 850,61 грн. пені, 20 625,00 грн. штрафу, 21 148,22 грн. інфляційних втрат та 743,00 грн. 3% річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за Договором № 29/03/17 від 29.03.2017р.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, протягом перебування справи у провадженні суду відповідачем неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи, причини неявки представника відповідача у судові засіданні судом визнавались неповажними, у зв’язку з чим в задоволенні клопотань судом було відмовлено, у заяві від 15.02.2018р. про розгляд справи без участі представника відповідача, останній просив суд розглянути справи без участі його представника та просив відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 19.12.2017р.

Судове засідання 19.12.2017р. не відбулось у зв’язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017р. у зв’язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2018р. підготовче засідання відкладено до 22.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2018р.

В судове засідання 27.03.2018р. представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили та їх не явка не перешкоджає вирішенню даного спору.

Згідно ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, –

ВСТАНОВИВ:

29.03.2017р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір № 29/03/17 (надалі – Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов’язався продати, а покупець зобов’язався прийняти і сплатити товар на умовах вказаних в Специфікаціях, оформлених у вигляді додатків, що є невід’ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. п. 2.1.-2.3. Договору найменування та загальна кількість товару, що поставляється за даним договором, вказується в Специфікаціях до цього договору. Остаточна кількість товару та відповідно розмір партії товару визначається у видаткових накладних.

Згідно п. 3.1. Договору ціни на товар встановлюються в гривнях і вказуються в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до цього договору.

У відповідності до п. п. 3.2., 3.4. Договору вартість кожної партії товару вказується в Специфікації та рахунку-фактурі на цю партію. Умови оплати погодженої партії товару обумовлюється в Специфікаціях.

За умовами п. 4.1. Договору постачання товару за договором здійснюється партіями і закріплюється в Специфікаціях.

В п. 4.3. Договору сторони погодили, що датою поставки вважається дата виписки видаткової накладної.

В п. 12.1. Договору сторони домовились, що договір набирає чинності з моменту підписання повноважними представниками та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2020 року, а в частині проведення розрахунків – до повного виконання зобов’язань за договором.

В Специфікації № 2 від 03.04.2017р. сторони погодили найменування товару, кількість, ціну без ПДВ, загальна сума поставки складає 126 500,00 грн. (п. 2 Специфікації), умови поставки, дату поставки та час поставки сторони погодили у п. п. 3-5 Специфікації, оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% оплати загальної суми поставки протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару згідно цієї специфікації (п. 6 Специфікації).

Обумовлений в Специфікації № 2 від 03.04.2017р. товар на суму 126 500,00 грн. було поставлено позивачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткової накладної № 1220 від 04.04.2017р. та товарно-транспортної накладної № Р1220 від 04.04.2017р.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписами уповноваженого представника відповідача у зазначених вище видатковій та товарно-транспортній накладних.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе зобов’язання, зокрема, в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за отриманий товар виконав неналежним чином, вартість товару за вказаною вище видатковою накладною оплатив з порушенням визначених Специфікацією № 2 від 03.04.2017р. строків, а саме здійснив повну оплату вартості товару частинами у період з 18.04.2017р. по 26.04.2017р.

В Специфікації № 3 від 05.04.2017р. сторони погодили найменування товару, кількість, ціну без ПДВ, загальна сума поставки складає 442 750,00 грн. (п. 2 Специфікації), умови поставки, дату поставки та час поставки сторони погодили у п. п. 3-5 Специфікації, оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% оплати загальної суми поставки протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару згідно цієї специфікації (п. 6 Специфікації).

Обумовлений в Специфікації № 3 від 05.04.2017р. товар на суму 379 500,00 грн. було поставлено позивачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних № 1280 від 07.04.2017р. на суму 126 500,00 грн., № 1301 від 10.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № 1313 від 11.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. та товарно-транспортних накладних № Р1280 від 07.04.2017р. на суму 126 500,00 грн., № Р1301 від 10.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № Р1313 від 11.04.2017р. на суму 126 500,00 грн.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписами уповноваженого представника та відтиски печатки відповідача у зазначених вище видаткових та товарно-транспортних накладних.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе зобов’язання, зокрема, в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за отриманий товар виконав неналежним чином, вартість товару за вказаними вище видатковими накладними оплатив з порушенням визначених Специфікацією № 3 від 05.04.2017р. строків, а саме здійснив повну оплату вартості товару частинами у період з 26.04.2017р. по 16.05.2017р.

В Специфікації № 4 від 16.05.2017р. сторони погодили найменування товару, кількість, ціну без ПДВ, загальна сума поставки складає 316 250,00 грн. (п. 2 Специфікації), умови поставки, дату поставки та час поставки сторони погодили у п. п. 3-5 Специфікації, оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% оплати загальної суми поставки з погашенням рівними частинами по 31 625,00 грн. протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару згідно цієї специфікації (п. 6 Специфікації).

Обумовлений в Специфікації № 4 від 16.05.2017р. товар на суму 316 250,00 грн. було поставлено позивачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних № 1792 від 17.05.2017р. на суму 126 500,00 грн., № 1809 від 18.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № 1831 від 19.05.2017р. на суму 63 250,00 грн. та товарно-транспортних накладних № Р1792 від 17.05.2017р. на суму 126 500,00 грн., № Р1809 від 18.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № Р1831 від 19.05.2017р. на суму 63 250,00 грн.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписами уповноваженого представника та відтиски печатки відповідача у зазначених вище видаткових та товарно-транспортних накладних.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе зобов’язання, зокрема, в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за отриманий товар виконав неналежним чином, вартість товару за вказаними вище видатковими накладними оплатив з порушенням визначених Специфікацією № 4 від 16.05.2017р. строків, а саме здійснив повну оплату вартості товару частинами у період з 18.05.2017р. по 11.09.2017р.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на наявність, з огляду на допущення прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання з оплати вартості поставленого товару, правових підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій, обумовлених договором та фінансових санкцій на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи (вказані вище видаткова накладна № 1220 від 04.04.2017р. та товарно-транспортна накладна № Р1220 від 04.04.2017р.) підтверджується факт поставки відповідачу товару на суму 126 500,00 грн. за Специфікацією № 2 від 03.04.2017р., прийняття відповідачем товару та оплата останнім вартості поставленого позивачем товару у період з 18.04.2017р. по 26.04.2017р.

Матеріалами справи (вказані вище видаткові накладні № 1280 від 07.04.2017р. на суму 126 500,00 грн., № 1301 від 10.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № 1313 від 11.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. та товарно-транспортні накладні № Р1280 від 07.04.2017р. на суму 126 500,00 грн., № Р1301 від 10.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № Р1313 від 11.04.2017р. на суму 126 500,00 грн.) також підтверджується факт поставки відповідачу товару на суму 379 500,00 грн. за Специфікацією № 3 від 05.04.2017р., прийняття відповідачем товару та оплата останнім та оплата вартості поставленого позивачем товару у період з 26.04.2017р. по 16.05.2017р.

Матеріалами справи (вказані вище видаткові накладні № 1792 від 17.05.2017р. на суму 126 500,00 грн., № 1809 від 18.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № 1831 від 19.05.2017р. на суму 63 250,00 грн. та товарно-транспортні накладні № Р1792 від 17.05.2017р. на суму 126 500,00 грн., № Р1809 від 18.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. та № Р1831 від 19.05.2017р. на суму 63 250,00 грн.) також підтверджується факт поставки відповідачу товару на суму 379 500,00 грн. за Специфікацією № 4 від 16.05.2017р., прийняття відповідачем товару та оплата останнім вартості поставленого позивачем товару у період з 18.05.2017р. по 11.09.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов'язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З врахуванням викладеного, беручи до уваги п. п. 3.2., 3.4. Договору та пункти 6 Специфікації № 2 від 03.04.2017р. та Специфікації № 3 від 05.04.2017р. обов’язок відповідача щодо оплати вартості поставленого позивачем товару мав бути виконаний шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% оплати загальної суми поставки протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару згідно відповідної специфікації.

Оплата вартості поставленого товару за Специфікацією № 4 від 16.05.2017р. згідно п. п. 3.2., 3.4. Договору та п. 6 Специфікації відповідачем мала бути здійснена шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% оплати загальної суми поставки з погашенням рівними частинами по 31 625,00 грн. протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару згідно цієї специфікації.

Таким чином, оплата вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 1220 від 04.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. згідно Специфікацією № 2 від 03.04.2017р. мала бути здійснена відповідачем у строк до 18.04.2017р., а прострочення виконання зобов’язання за вказаною видатковою накладною у відповідача виникло з наступного дня після спливу зазначеного строку, тобто з 19.04.2017р.

Оплата вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 1280 від 07.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. згідно Специфікацією № 3 від 05.04.2017р. мала бути здійснена відповідачем у строк до 21.04.2017р., а прострочення виконання зобов’язання за вказаною видатковою накладною у відповідача виникло з наступного дня після спливу зазначеного строку, тобто з 22.04.2017р.

Оплата вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 1301 від 10.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. згідно Специфікацією № 3 від 05.04.2017р. мала бути здійснена відповідачем у строк до 24.04.2017р., а прострочення виконання зобов’язання за вказаною видатковою накладною у відповідача виникло з наступного дня після спливу зазначеного строку, тобто з 25.04.2017р.

Оплата вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 1313 від 11.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. згідно Специфікацією № 3 від 05.04.2017р. мала бути здійснена відповідачем у строк до 25.04.2017р., а прострочення виконання зобов’язання за вказаною видатковою накладною у відповідача виникло з наступного дня після спливу зазначеного строку, тобто з 26.04.2017р.

Оплата вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 1792 від 17.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. згідно Специфікацією № 4 від 16.05.2017р. мала бути здійснена відповідачем рівними частинами по 31 625,00 грн. у строк до 31.05.2017р., а прострочення виконання зобов’язання за вказаною видатковою накладною у відповідача виникло з наступного дня після спливу зазначеного строку, тобто з 01.06.2017р.

Оплата вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 1809 від 18.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. згідно Специфікацією № 4 від 16.05.2017р. мала бути здійснена відповідачем рівними частинами по 31 625,00 грн. у строк до 01.06.2017р., а прострочення виконання зобов’язання за вказаною видатковою накладною у відповідача виникло з наступного дня після спливу зазначеного строку, тобто з 02.06.2017р.

Оплата вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 1831 від 19.05.2017р. на суму 63 250,00 грн. згідно Специфікацією № 4 від 16.05.2017р. мала бути здійснена відповідачем рівними частинами по 31 625,00 грн. у строк до 02.06.2017р., а прострочення виконання зобов’язання за вказаною видатковою накладною у відповідача виникло з наступного дня після спливу зазначеного строку, тобто з 03.06.2017р.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача суми штрафних та фінансових санкцій за неналежне виконання (з порушенням обумовленого договором строку) зобов’язань за договором.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 11.3. Договору в разі нездійснення покупцем платежу у строк, встановлений у Специфікації на конкретну партію товару, покупець оплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами ст. 3 Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При розгляді даної справи судом встановлено, що позивачем невірно визначено граничний строк для оплати відповідачем вартості поставленого товару (належного виконання зобов’язань за договором) за кожною видатковою накладною на поставку товару.

Як вказувалось вище в п. 4.3. Договору сторони погодили, що датою поставки вважається дата виписки видаткової накладної.

За умовами пунктів 4 Специфікацій № 2 від 03.04.2017р., № 3 від 05.04.2017р. та № 4 від 16.05.2017р. датою поставки товару вважається дата фактичного отримання товару покупцем згідно товарно-транспортної накладної, оплата товару згідно п. 6 специфікацій № 2 від 03.04.2017р., № 3 від 05.04.2017р. здійснюється відповідачем протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару згідно відповідної специфікації, а відповідно до Специфікації № 4 від 16.05.2017р. - рівними частинами по 31 625,00 грн. протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару згідно цієї специфікації.

За приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

З урахуванням викладеного, за розрахунком суду за видатковою накладною № 1220 від 04.04.2017р. на суму 118 000,00 грн. (з урахуванням часткової оплати вартості товару відповідачем) за період з 19.04.2017р. по 20.04.2017р. обґрунтованою є пеня в розмірі 168,11 грн., а на суму 29 000,00 грн. (з урахуванням часткової оплати вартості товару відповідачем) за період з 21.04.2017р. по 25.04.2017р. обґрунтованою є пеня в розмірі 103,29 грн. (за розрахунком позивача).

За видатковою накладною № 1280 від 07.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 22.04.2017р. по 25.04.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є пеня в розмірі 360,44 грн., а на суму 27 500,00 грн. (з урахуванням часткової оплати вартості товару відповідачем) за період з 26.04.2017р. по 27.04.2017р. обґрунтованою є пеня в розмірі 39,18 грн. (за розрахунком позивача).

За видатковою накладною № 1301 від 10.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 25.04.2017р. по 27.04.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є пеня в розмірі 270,33 грн., в іншій частині розрахунок пені з урахування часткових оплат вартості товару відповідачем за загальний період з 28.04.2017р. по 10.05.2017р. судом перевірено та визнано обґрунтованою нараховану позивачем пеню в розмірі 493,64 грн.

За видатковою накладною № 1313 від 11.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 26.04.2017р. по 10.05.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є пеня в розмірі 1 351,64 грн., в іншій частині розрахунок пені з урахування часткових оплат вартості товару відповідачем за загальний період з 11.05.2017р. по 15.05.2017р. судом перевірено та визнано обґрунтованою нараховану позивачем пеню в розмірі 252,17 грн.

За видатковою накладною № 1792 від 17.05.2017р. на суму 16 500,00 грн. з урахування часткових оплат вартості товару відповідачем за період з 01.06.2017р. по 11.06.2017р. за розрахунком позивача (позивачем невірно вказано період прострочення 31.05.2017. – 11.06.2017р.) та за період з 12.06.2017р. по 13.06.2017р. на суму 6 500,00 грн. обґрунтованою є сума пені в розмірі 128,77 грн.

За видатковою накладною № 1809 від 18.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 02.06.2017р. по 13.06.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є пеня в розмірі 1 039,73 грн., в іншій частині розрахунок пені з урахування часткових оплат вартості товару відповідачем за загальний період з 14.06.2017р. по 16.07.2017р. судом перевірено та визнано обґрунтованою нараховану позивачем пеню в розмірі 1 516,45 грн.

За видатковою накладною № 1831 від 19.05.2017р. на суму 63 250,00 грн. за період з 03.06.2017р. по 16.07.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є пеня в розмірі 1 906,16 грн., в іншій частині розрахунок пені з урахування часткових оплат вартості товару відповідачем за загальний період з 17.07.2017р. по 10.09.2017р. судом перевірено та визнано обґрунтованою нараховану позивачем пеню в розмірі 736,35 грн.

Таким чином, обґрунтованою та такою, що підлягає до стягнення з відповідача за порушення ним строків оплати вартості поставленого товару є пеня в розмірі 8 366,26 грн.

Щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 20 625,00 грн. суд відзначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки, які не можна ототожнювати.

Згідно п. 11.1. Договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, додатковими угодами до нього, Специфікаціями до договору та чинним в Україні законодавством.

У відповідності до п. 7 Специфікації № 4 від 16.05.2017р. в разі несплати в строк, указаний в п. 6 даної Специфікації, покупець оплачує продавцеві штраф у розмірі 10% від вартості несплаченої партії товару.

Таким чином, за порушення строків оплати вартості поставленого позивачем товару з відповідача за розрахунком позивача, який перевірено судом та визнано обґрунтованим підлягає штраф (10% від суми несвоєчасно сплаченої вартості товару) за видатковою накладною № 1792 від 17.05.2017р. у розмірі 1 650,00 грн., за видатковою накладною № 1809 від 18.05.2017р. – 12 650,00 грн., за видатковою накладною № 1831 від 19.05.2017р. - 6 325,00 грн., що разом становить 20 625,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до п. 2. Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 N 52/30).

Перевіривши розрахунки нарахованих позивачем інфляційних втрат, судом встановлено, що вони не відповідають нормам цивільного законодавства та умовам Договору, оскільки за деякими видатковими накладними здійснені в період з 16 по 31 день місяця, відтак індексація вказаних коштів має починатися з наступного місяця, а тому суд проводить власні розрахунки таких нарахувань.

Таким чином, за розрахунком суду за видатковою накладною № 1220 від 04.04.2017р. протягом періоду прострочення з 19.04.2017р. по 25.04.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн.

За видатковою накладною № 1280 від 07.04.2017р. протягом періоду прострочення з 22.04.2017р. по 27.04.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн.

За видатковою накладною № 1301 від 10.04.2017р. протягом періоду прострочення з 25.04.2017р. по 10.05.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн.

За видатковою накладною № 1313 від 11.04.2017р. протягом періоду прострочення з 26.04.2017р. по 15.05.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн.

За видатковою накладною № 1792 від 17.05.2017р. протягом періоду прострочення з 01.06.2017р. по 13.06.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн.

За видатковою накладною № 1809 від 18.05.2017р. протягом періоду прострочення з 02.06.2017р. по 14.06.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн., протягом періоду прострочення з 15.06.2017р. по 19.06.2017р. на суму 113 000,00 грн. за розрахунком позивача обґрунтованими є інфляційні втрати в розмірі 1 808,00 грн., протягом періоду прострочення з 20.06.2017р. по 10.07.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн., протягом періоду прострочення з 11.07.2017р. по 16.07.2017р. на суму 23 000,00 грн. за розрахунком позивача обґрунтованими є інфляційні втрати в розмірі 46,00 грн.

За видатковою накладною № 1831 від 19.05.2017р. протягом періоду прострочення з 03.06.2017р. по 16.07.2017р. на суму 63 250,00 грн. за розрахунком позивача обґрунтованими є інфляційні втрати в розмірі 1 140,52 грн., протягом періоду прострочення з 17.07.2017р. по 18.07.2017р. індекс інфляції – 1,000, інфляційні втрати – 0,00 грн., протягом періоду прострочення з 19.07.2017р. по 10.09.2017р. на суму 17 912,00 грн. дефляція становить -17,91 грн.

Таким чином, обґрунтованою та такою, що підлягає до стягнення з відповідача за порушення ним строків оплати вартості поставленого товару є сума інфляційних втрат в розмірі 2 976,61 грн.

Судом з підстав, викладених вище (щодо невірно визначеного позивачем моменту прострочення виконання відповідачем грошового зобов’язання), а також з огляду на завищення розрахованих позивачем сум 3 % річних, суд проводить перерахунок таких нарахувань.

Таким чином, за розрахунком суду за видатковою накладною № 1220 від 04.04.2017р. на суму 118 000,00 грн. (з урахуванням часткової оплати вартості товару відповідачем) за період з 19.04.2017р. по 20.04.2017р. обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 19,40 грн., а на суму 29 000,00 грн. (з урахуванням часткової оплати вартості товару відповідачем) за період з 21.04.2017р. по 25.04.2017р. обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 11,92 грн.

За видатковою накладною № 1280 від 07.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 22.04.2017р. по 25.04.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 41,59 грн., а на суму 27 500,00 грн. (з урахуванням часткової оплати вартості товару відповідачем) за період з 26.04.2017р. по 27.04.2017р. обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 4,52 грн.

За видатковою накладною № 1301 від 10.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 25.04.2017р. по 27.04.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 31,19 грн., на суму 81 000,00 грн. за період з 28.04.2017р. по 03.05.2017р. – 39,95 грн., на суму 51 000,00 грн. за період з 04.05.2017р. по 04.05.2017р. – 4,00 грн. (за розрахунком позивача), на суму 31 000,00 грн. за період з 05.05.2017р. по 09.05.2017р. – 12,74 грн.

За видатковою накладною № 1313 від 11.04.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 26.04.2017р. по 10.05.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 155,96 грн., на суму 87 500,00 грн. за період з 11.05.2017р. по 14.05.2017р. – 28,77 грн.

За видатковою накладною № 1792 від 17.05.2017р. на суму 16 500,00 грн. з урахування часткових оплат вартості товару відповідачем за період з 01.06.2017р. по 11.06.2017р. обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 14,92 грн., на суму 6 500,00 грн. за період з 12.06.2017р. по 13.06.2017р. – 1,00 грн. (за розрахунком позивача).

За видатковою накладною № 1809 від 18.05.2017р. на суму 126 500,00 грн. за період з 02.06.2017р. по 13.06.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 124,77 грн., на суму 123 000,00 грн. за період з 14.06.2017р. по 14.06.2017р. – 10,00 грн. (за розрахунком позивача), на суму 113 000,00 грн. за період з 15.06.2017р. по 19.06.2017р. – 46,00 грн. (за розрахунком позивача), на суму 103 000,00 грн. за період з 20.06.2017р. по 21.06.2017р. – 16,93 грн., на суму 93 000,00 грн. за період з 22.06.2017р. по 22.06.2017р. – 7,64 грн., на суму 83 000,00 грн. за період з 23.06.2017р. по 25.06.2017р. – 20,00 грн. (за розрахунком позивача), на суму 68 000,00 грн. за період з 26.06.2017р. по 03.07.2017р. – 44,71 грн., на суму 53 000,00 грн. за період з 04.07.2017р. по 05.07.2017р. – 8,71 грн., на суму 38 000,00 грн. за період з 06.07.2017р. по 10.07.2017р. – 15,62 грн., на суму 23 000,00 грн. за період з 11.07.2017р. по 16.07.2017р. – 11,00 грн. (за розрахунком позивача).

За видатковою накладною № 1831 від 19.05.2017р. на суму 63 250,00 грн. за період з 03.06.2017р. по 16.07.2017р. за розрахунком суду обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 228,74 грн., на суму 53 912,00 грн. за період з 17.07.2017р. по 18.07.2017р. – 8,86 грн., на суму 17 912,00 грн. за період з 19.07.2017р. по 10.09.2017р. – 79,00 грн. (за розрахунком позивача).

З урахуванням викладеного, обґрунтованою є сума 3 % річних в розмірі 987,94 грн., проте виходячи з заявленої позивачем вимог до стягнення з відповідача підлягає сума 3 % річних в розмірі 743,00 грн.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем свого контррозрахунку заявлених позивачем сум штрафних та фінансових санкцій суду не надано, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог належними засобами доказування не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності обставин щодо покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді пені та фінансових санкцій понад суми визнані судом обґрунтованими.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/20627/17 підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 8 366,26 грн. пені, 20 625,00 грн. штрафу, 2 976,61 грн. інфляційних втрат та 743,00 грн. 3% річних.

Судовій збір в розмірі 1 018,89 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіпро" (ідентифікаційний код 37203655, адреса: 02092, м. Київ, вул. Машиністівська, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Нафтахім" (ідентифікаційний код 36472721, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8) 8 366,26 грн. (вісім тисяч триста шістдесят шість гривень 26 коп.) пені, 20 625,00 грн. (двадцять тисяч шістсот двадцять п’ять гривень 00 коп.) штрафу, 2 976,61 грн. (дві тисячі дев’ятсот сімдесят шість гривень 61 коп.) інфляційних втрат, 743,00 грн. (сімсот сорок три гривні 00 коп.) 3% річних та 1 018,89 грн. (одну тисячу вісімнадцять гривень 89 коп.) судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.04.2018р.

Суддя                                                    С.М. Морозов