УХВАЛА

м. Київ

19.03.2018 Справа № 910/22514/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю.,

За участю секретаря судового засідання Ваховської К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Повного товариства "Ломбард ТОВ "Надал" і Компанія", 03148, м. Київ, вул. Академіка Корольова, 2, поверх 1,

до Державного спеціалізованого підприємства "Укрспецторг", 01001, м. Київ, провул. Музейний, 12,

про стягнення 162 691,51 грн

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Повного товариства "Ломбард ТОВ "Надал" і Компанія" до Державного спеціалізованого підприємства "Укрспецторг" про стягнення 162 691,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 15.05.2017 № 1396/15-05.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.01.2018 за участю представників сторін.

16.01.2018 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про призначення судової технічної експертизи.

25.01.2018 відповідач через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.01.2018 позивач через відділ діловодства суду подав документи для долучення до матеріалів справи.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 910/22514/17 господарський суд дійшов висновку, що справу № 910/22514/17 слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 29.01.2018 представник позивача надав суду клопотання про долучення документів; судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.02.2018.

19.02.2018 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про залучення доказів.

У судовому засіданні 19.02.2018 представник позивача надав відповідь на відзив; судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.03.2018; зобов`язано позивача надати ригінали документів та зобов`язано відповідача забезпечити явку ОСОБА_1

У судовому засіданні 19.03.2018 представник позивача заявив клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати у відповідача оригінал або належним чином завірену копію договору оренди приміщення, за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 4/1, що діяла в період прийняття матеріальних цінностей відповідачем у позивача.

У відповідності до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Разом з тим, позивачем не доведено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Так, суд визнав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Також, у судовому засіданні 19.03.2018 суд заслухав думку сторін щодо клопотання про призначення судової експертизи; суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню; у судовому засіданні відібрано зразки підпису ОСОБА_1 та відтиски печатки Підприємства.

Суд дійшов висновку, що обставини справи щодо предмета спору встановити неможливо без застосування спеціальних знань, тоді як вони мають суттєве значення для розгляду спору по суті, а тому клопотання про призначення експертизи підлягає задоволенню.

Заявник зазначає, що відповідач жодних взаємовідносин фінансово-господарського характеру з позивачем не мав і не має, жодних документів фінансово-господарського характеру або ж первинних бухгалтерських документів керівництво відповідача з даного приводу не підписувало та не проставляло печатки Підприємства.

Таким чином, для з'ясування чи вчинений підпис у договорі та в гарантійних листах саме ОСОБА_1 і чи відповідає відтиск печатки проставлений на документах печатці Підприємства, необхідним є призначення судової технічної почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про судову експертизу" особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Відповідно до ч.1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме експертизу, господарський суд враховує положення пункту 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 за приписами якої, експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Відтак, суд вирішив проведення судової експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Витрати по проведенню експертизи суд покладає на відповідача. Суд бере до уваги положення частини 2 ст. 125 ГПК України щодо оплати авансом в рівних частках сторонами судових витрат на проведення процесуальних дій з ініціативи суду, разом із тим, зазначає, що покладення організації експертизи та витрат на її проведення на обох сторін може унеможливити проведення експертизи у справі, відтак зазначене положення процесуального закону судом буде належним чином враховано під час вирішення питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до пункту 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145, строк проведення експертизи встановлюється, у залежності від складності дослідження, з урахуванням експертного навантаження фахівців, керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу), у межах: 10 днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об'єктів і не складних за характером досліджень; 1 місяця - щодо матеріалів із середньою кількістю об'єктів або середньої складності за характером досліджень; 2 місяців - щодо матеріалів з великою кількістю об'єктів або складних за характером досліджень; більше 2 місяців - щодо матеріалів з особливо великою кількістю об'єктів або найскладніших за характером досліджень (використання криміналістичного обладнання /лазерного, оптичного, електронного/, проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів), при цьому термін виконання не повинен перевищувати 3 місяців.

Приймаючи до уваги вищевикладене, Господарський суд міста Києва вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та призначити судову технічну почеркознавчу експертизу, виконання якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Витрати на проведення судової експертизи суд покладає на відповідача - Державне спеціалізоване підприємство "Укрспецторг".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне провадження у справі № 910/22514/17 зупинити до надання висновку експерта.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з того, що в процесі розгляду справи виникла необхідність для роз'яснення питань, які потребують спеціальних знань, для повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх матеріалів справи та фактичних обставин спору, суд, керуючись ст.ст. 99, 100, 234 Господарського процесуального кодексу України -

У Х В А Л И В:

1. Призначити у справі № 910/22514/17 судову технічну почеркознавчу експертизу, виконання якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експерта винести наступні питання:

- Чи належить підпис, що міститься в графі «Директор ОСОБА_1» у договорі № 1396/15-05 від 15 травня 2017 року про поставку брухту дорогоцінних металів ОСОБА_1 або ж виконаний іншою особою?

- Чи належить підпис, що міститься в гарантійних листах № 005-22 від 04 липня 2017 та № 004-24 від 21 липня 2017 року ОСОБА_1 або ж виконані іншою особою?

- Чи відповідає відтиск печатки, що міститься в договорі № 1396/15-05 від 15 травня 2017 року про поставку брухту дорогоцінних металів, акті про приймання посилок з цінностями № 1157/18-05 від 18.05.2017 року, гарантійних листах № 005-22 від 04 липня 2017 року та № 004-24 від 21 липня 2017 року та повідомленні № 22-05/105 від 22 травня 2017 про прийняття цінної посилки відтиску печатки Державного спеціалізованого підприємства «Укрспецторг»?

3. Витрати на проведення експертизи покласти на Державне спеціалізоване підприємство «Укрспецторг», яке зобов'язати оплатити судову експертизу відповідно до рахунку Київського науково-дослідного інституту Міністерства юстиції України. Копію договору та документу на сплату вартості експертизи надати суду для вирішення питання розподілу судових витрат.

4. Попередити осіб, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, що вони несуть відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

5. По закінченню експертизи висновок експерта подати суду разом з матеріалами справи та даними щодо витрат, пов'язаних із проведенням експертизи.

6. Провадження у справі № 910/22514/17 зупинити до проведення судової експертизи та надання висновку експерта.

7. Матеріали справи № 910/22514/17 та копію ухвали направити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 03 квітня 2018 року.

Суддя Т. Ю. Трофименко