ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/71/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреність №169/1 від 01.07.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №2/5-17 від 04.12.2017р.

ОСОБА_3 за довіреністю №2/2-18 від 06.03.2018р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН (68800, Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188, ) до відповідача: Державного підприємства ОСОБА_4 морський торговельний порт (68800, Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188, )

про визнання недійсною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства ОСОБА_4 морський торговельний порт про визнання недійсною додаткової угоди від 01.07.2015р. до договору від 25.11.2002р. №36/02 про право тимчасового користування землею на умовах оренди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідною додатковою угодою були внесені зміни до договору та було підвищено орендну плату та встановлено ставку орендної плати у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, яку було здійснено на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради від 27.05.2015р. №893-VI. За посиланням позивача, застосовувати відповідне рішення до визначення розміру орендної плати за договором від 25.11.2002р. №36/02 є не вірним.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. провадження по справі №916/71/18 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

07.02.2018р. відповідач надав відзив на позов вх. ГСОО №2694/18, згідно якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими безпідставними, в звязку з чим в задоволені позову просить суд відмовити повністю.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

25.11.2002р. між Державним підприємством ОСОБА_4 морський торговельний порт та Товариством з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН було укладено Договір № 36/02 на право тимчасового користування землею на правах оренди, зареєстрований в книзі договорів на право тимчасового користування землею 06.12.2002 р. за № 2 міською ОСОБА_5 м. Рені, за мовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на території першого вантажного району порту, площею 6150 кв.м, згідно з планом землекористування, за адресою: м. Рені, Одеська область, що знаходится у землекористування ОСОБА_4 морського пору (п.1.1 договору).

06.02.2002р. між Товариством з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН та ОСОБА_4 морським торговельним портом був підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки розташованої на території СЕЗ, згідно якої ОСОБА_4 морський торговельний порт передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН приймає в оренду додаткову земельну ділянку площею 6150 кв.м. таким чином, загальна площа земельної ділянки передана в оренду складає 8900кв.м.

01.12.2003 р. між сторонами по справі була підписана угода про зміни до договору № 36/02 від 25.11.2002 р., згідно якої Орендарю було надано додаткову земельну ділянку площею 2 750 кв.м., та загальна площа орендованої земельної ділянки всього склала 8 900 кв.м.. Угода зареєстрована в книзі договорів на право тимчасового користування землею 17.05.2004 р. за № 6 міською ОСОБА_5 м. Рені.

01.12.2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН та ОСОБА_4 морським торговельним портом був підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки розташованої на території СЕЗ, згідно якої ОСОБА_4 морський торговельний порт передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН приймає в оренду додаткову земельну ділянку площею 2750 кв.м. таким чином, загальна площа земельної ділянки передана в оренду складає 8900кв.м.

01.07.2015р. між сторонами була підписана додаткова угода, за якою плата за тимчасове користування земельною ділянкою становить без ПДВ 8518,50грн., на місяць. Плата за відшкодування витрат становить 976,20 грн., на місяць, крім того ПДВ 195,24грн., загальна вартість з урахуванням ПДВ 1171,44грн.

Позивач вказує, що відповідною додатковою угодою від 01.07.2015 р. було підвищено орендну плату та встановлено ставку орендної плати у розмірі 4% від нормативної горошкової оцінки землі (орендованої земельної ділянки на території СЕЗ «ОСОБА_4), яку відповідач обґрунтував тим, що ОСОБА_4 міською радою було прийнято рішення про встановлення розміру орендної плати за землю в м. Рені з 2015 року від 27.05.2015 р. № 893-VI.

Позивач зазанчає, що копії рішення ОСОБА_4 міської ради про встановлення розміру орендної плати за землю в м. Рені з 2015 року від 27.05.2015 р. № 893-VІ у своєму розпорядженні під час укладення оскаржуваного правочину у своєму розпорядженні не мав. Відповідач обґрунтовував свої вимоги обовязковістю укладення (підписання) Позивачем оскаржуваного правочину.

Державний акт постійного користування землею Відповідачем був отриманий 14.11.1996 р. (1 -ОД №004891).

В межах наданої у постійне користування ДП«РМТП» земельної ділянки загальної загальною площею 94,36 га, відповідно до Рішення ОСОБА_4 міськвиконкому № 252 від 17.10.1996 р. та Акту на право постійного користування землею від 14.11.1996 р. № 1- ОД №004891 Законом України від 23.03.2000 р. № 1605-111 «Про спеціальну економічну зону «Рені» на строк 30 років (до 2030 року) створена спеціальна економічна зона «Рені».

Позивач зареєстрований як субєкт спеціальної економічної зони «Рені» 30.08.2002 р. за № 5, про що видане свідоцтво ОСОБА_4 державною адміністрацією.

Товариство з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН звернулось з інформаційним запитом до Держгеокадастру з приводу пояснення цифрових даних у витязі від 31.01.2017 р. за вих. № 131/86 17 для ДП «ОСОБА_4 морський торговий порт».

Листом від 28.09.2017 р. вих. № 554/116-17 Відділ у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Держгеокадастру повідомив, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4 міської ради у Ренійського району Одеської області затверджена рішенням ОСОБА_4 міської ради № 681-VI від 24.12.2013 р.

За посиланнями позивача, нормативна грошова оцінки земель міста ОСОБА_4 є чинною з 24.12.2013 р. та не змінювалась, та підстав для укладення змін до діючого договору № 36/02 на право тимчасового користування землею на правах оренди від 25.11.2002 р. не було.

Пунктом 3.2 договору № 36/02 на право тимчасового користування землею на правах оренди від 25.11.2002 р. передбачено, що розмір орендної шати переглядається у разі зміни ставки земельного податку та у випадках передбачених чинним законодавством.

В той же час, як за посиланнями позивача зміни ставки земельного податку не відбулось так само як і не відбулось змін чинного законодавства що вимагали б цього.

Підставою встановлення розміру орендної плати у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на території СЕЗ «Рені» Відповідачем було

обґрунтовано у розрахунку із посиланням на рішення ОСОБА_4 міської ради від 27.05.2015 р. № 893-VІ про встановлення для субєктів СE3 «Рені» орендної плати за землю.

Однак, на думку позивача, це є помилкою, бо відповідно до листа Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 23.10.2017 р. вих. № 06/1105-1141, що був отриманий Позивачем на його запит, встановлений рішенням ОСОБА_4 міської ради від 27.05.2015 р. № 893-VI розмір орендної плати для субєктів СЕЗ «Рені» підлягає застосуванню виключно при укладенні договорів оренди землі між ОСОБА_4 міською радою та субєктами СЕЗ «Рені» та жодним чином не впливає на формування розміру орендної плати за землю за договорами між субєктами СЕЗ «Рені» та Позивачем.

Посилаючись на вищенаведені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН звернулося до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Дійсно, згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою звернення до суду є наявність порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовий статус спеціальних економічних зон в Україні визначається спеціальним законодавчими актами України, зокрема це Закон України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон», який визначає порядок створення і ліквідації та механізм функціонування спеціальних (вільних) економічних зон на території України, загальні правові і економічні основи їх статусу, а також загальні правила регулювання відносин субєктів економічної діяльності цих зон з місцевими Радами народних депутатів, органами державної виконавчої влади та іншими органами та Закон України «Про спеціальну економічну зону «Рені», який визначає порядок створення, функціонування та ліквідації спеціальної економічної зони «Рені».

Відповідно до ст.2 3акону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» статус і територія спеціальної (вільної) економічної зони, а також строк, на який вона створюється, визначаються Верховною ОСОБА_5 України шляхом прийняття окремого закону для кожної спеціальної (вільної) економічної зони.

На території спеціальної (вільної) економічної зони діє законодавство України з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом або законом про створення конкретної спеціальної (вільної) економічної зони. Закон про створення конкретної спеціальної вільної) економічної зони не може суперечити цьому Закону, (ст.4 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон»)

ОСОБА_5 народних депутатів та місцеві державні адміністрації здійснюють свої повноваження на території спеціальної (вільної) економічної зони з урахуванням специфіки її статусу, визначеної законом про її створення. (ч.2 ст.8 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон»).

Органами управління спеціальних (вільних) економічних зон незалежно від їх типу за положеннями ст.9 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» є:

а) місцеві ОСОБА_5 народних депутатів та місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень;

б) орган господарського розвитку і управління спеціальної (вільної) економічної зони, що створюється за участю субєктів економічної діяльності України та іноземних субєктів такої діяльності. Функції цього органу може бути покладено на одного із субєктів економічної діяльності спеціальної (вільної) економічної зони.

За нормами ч. 1 ст.11 Закону України «Про загальні засади створення та функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» функції та повноваження органу господарського розвитку і управління спеціальної (вільної) економічної: зони визначаються законом про створення конкретної спеціальної (вільної) економічної зони:

Орган господарського розвитку і управління спеціальної (вільної) економічної зони забезпечує загальні умови її функціонування. До виключної компетенції органу господарського розвитку в межах функціонування спеціальної (вільної) економічної зони зокрема згідно абз.6 ст.11 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» належить виключно тільки упорядкування та надання субєктам господарської діяльності спеціальної (вільної) економічної зони в користування земельних ділянок, обєктів інфраструктури та передача їм у користування природних ресурсів.

Згідно з реч.1 п.1 ст.1 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені» спеціальна економічна зона «Рені» (СЕЗ «Рені») створюєтгея на строк 30 років на території міста Рені Одеської області загальною площею 94,36 гектара в межах земельної ділянки, наданої у користування ОСОБА_4 морському торговельному порту.

Державним підприємством ОСОБА_4 морський торговельний порт державний акт постійного користування землею отриманий 14.11.1996 р. (1 -ОД №004891).

В межах наданої у постійне користування ДП«РМТП» земельної ділянки загальної загальною площею 94,36 га, відповідно до Рішення ОСОБА_4 міськвиконкому № 252 від 17.10.1996 р. та Акту на право постійного користування землею від 14.11.1996 р. № 1- ОД №004891 Законом України від 23.03.2000 р. № 1605-111 «Про спеціальну економічну зону «Рені» на строк 30 років (до 2030 року) створена спеціальна економічна зона «Рені».

Згідно зі ст.З Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені» органами управління СЕЗ «Рені» є: Одеська обласна державна адміністрація; ОСОБА_4 районна державна адміністрація; ОСОБА_4 міська рада та її виконавчий комітет у межах своїх повноважень; орган господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені».

Відповідно до абз.3 п.5 ст.4 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені» до сфери повноважень ОСОБА_4 міської ради та її виконавчого комітету також належать зокрема укладення з органом господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» генеральної угоди про передачу йому в користування земельних ділянок та природних ресурсів місцевого значення, розташованих на території СЕЗ «Рені».

Органом господарського розвитку СЕЗ «Рені» є юридична особа, утворена ОСОБА_4 районною державною адміністрацією за поданням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради. Положення (статут) про орган господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» затверджується ОСОБА_4 районною державною адміністрацією за поданням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, (гі.1 ст.5 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені»).

Згідно з абз.5 п.2 ст. 5 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені» до компетенції органу господарського розвитку і управлінь я СЕЗ «Рені» належать зокрема укладення з субєктами СЕЗ «Рені» у межах повноважень, наданих ОСОБА_4 міською радою, договорів оренди земельних ділянок та використання природних ресурсів місцевого значення.

Позивач зареєстрований як субєкт спеціальної економічної зони «Рені» 30.08.2002 р. за № 5, про що видане свідоцтво ОСОБА_4 державною адміністрацією.

Судом встановлено, що 25.11.2002р. між Державним підприємством ОСОБА_4 морський торговельний порт та Товариством з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН було укладено Договір № 36/02 на право тимчасового користування землею на правах оренди, зареєстрований в книзі договорів на право тимчасового користування землею 06.12.2002 р. за № 2 міською ОСОБА_5 м. Рені, за мовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на території першого вантажного району порту, площею 6150 кв.м, згідно з планом землекористування, за адресою: м. Рені, Одеська область, що знаходится у землекористування ОСОБА_4 морського пору (п.1.1 договору).

06.02.2002р. між Товариством з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН та ОСОБА_4 морським торговельним портом був підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки розташованої на території СЕЗ, згідно якої ОСОБА_4 морський торговельний порт передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН приймає в оренду додаткову земельну ділянку площею 6150 кв.м. таким чином, загальна площа земельної ділянки передана в оренду складає 8900кв.м.

01.12.2003 р. між сторонами по справі була підписана угода про зміни до договору № 36/02 від 25.11.2002 р., згідно якої Орендарю було надано додаткову земельну ділянку площею 2 750 кв.м., та загальна площа орендованої земельної ділянки всього склала 8 900 кв.м.. Угода зареєстрована в книзі договорів на право тимчасового користування землею 17.05.2004 р. за № 6 міською ОСОБА_5 м. Рені.

01.12.2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН та ОСОБА_4 морським торговельним портом був підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки розташованої на території СЕЗ, згідно якої ОСОБА_4 морський торговельний порт передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН приймає в оренду додаткову земельну ділянку площею 2750 кв.м. таким чином, загальна площа земельної ділянки передана в оренду складає 8900кв.м.

01.07.2015р. між сторонами була підписана додаткова угода, за якою плата за тимчасове користування земельною ділянкою становить без ПДВ 8518,50грн., на місяць. Плата за відшкодування витрат становить 976,20 грн., на місяць, крім того ПДВ 195,24грн., загальна вартість з урахуванням ПДВ 1171,44грн.

Судом встановлено, що укладення оскаржуваного правочину відбулось, в звязку з прийняттям ОСОБА_4 міською радою рішення про встановлення розміру орендної плати за землю в м. Рені з 2015 року від 27.05.2015 р. № 893-VI, пунктом 2 якого передбачено, що встановити орендну плату за землю в м. Рені з 01.06.2015р. в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки для субєктів СЕЗ «Рені».

Згідно зі ст.79 Земельного кодексу (ЗК) України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом ч.2 ст.792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі,

регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами,, прийнятими відповідно до них, а

також договором оренди землі.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов

договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями ст. 23 та ч.1 ст.30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін, зміна умов договору оренди землі здійсняється за взаємною згодою сторін.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про оцінку землі» технічна документація зокрема з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується х відповідною сільською, селищною, міською радою.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про оцінку землі» визначено, що рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до п.271.2 ст.271 Податкового кодексу України.

Частиною 2 ст.18 Закону України «Про оцінку землі» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Судом встановлено, що позивач звернувся з інформаційним запитом до Держгеокадастру з приводу пояснення цифрових даних у витязі від 31.01.2017 р. за вих. № 131/86 17 для ДП «ОСОБА_4 морський торговий порт».

Листом від 28.09.2017 р. вих. № 554/116-17 Відділ у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Держгеокадастру повідомив, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4 міської ради у Ренійського району Одеської області затверджена рішенням ОСОБА_4 міської ради № 681-VI від 24.12.2013 р.

Пунктом 3.2 договору № 36/02 на право тимчасового користування землею на правах оренди від 25.11.2002 р. передбачено, що розмір орендної шати переглядається у разі зміни ставки земельного податку та у випадках передбачених чинним законодавством.

В той же час, зміна ставки земельного податку не відбулось так само як і не відбулось змін чинного законодавства що вимагали б цього.

Як вже зазначалось вище, підставою встановлення розміру орендної плати у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на території ОЕЗ «Рені» було обґрунтовано рішення ОСОБА_4 міської ради від 27.05.2015 р. № 893-VІ про встановлення для субєктів СE3 «Рені» орендної плати за землю.

В тож же час, відповідно до листа Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 23.10.2017 р. вих. № 06/1105-1141, встановлений рішенням ОСОБА_4 міської ради від 27.05.2015 р. № 893-VI розмір орендної плати для субєктів СЕЗ «Рені» підлягає застосуванню виключно при укладенні договорів оренди землі між ОСОБА_4 міською радою та субєктами СЕЗ «Рені» та жодним чином не впливає на формування розміру орендної плати за землю за договорами між субєктами СЕЗ «Рені» та ДП «ОСОБА_4 морський торговельний порт» .

Відповідно до ст.215 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст.207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, ч.5-6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За положеннями ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Факт отримання плати за користування землею правильно вважати таким, що не може свідчити про погодження з умовами укладеного раніше договору, і не створює для нього правових наслідків.

Частина 1 ст.203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду (далі - ВС) України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 р. судам необхідно враховувати, що згідно із ст.4, ст.10 та ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст.1, ст.8 Конституції України).

За таких обставин, враховуючи розяснення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, щодо встановлення розміру орендної плати згідно рішення ОСОБА_4 міської ради від 27.05.2015 р. № 893-VІ про встановлення для субєктів СE3 «Рені», викладених в листі від 23.10.2017 р. вих. № 06/1105-1141 на думку суду, позовні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, у звязку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймається, з огляду на наступне.

Так по перше, суд залучає до матеріалів справи, проте до уваги не приймає подані ДП «ОСОБА_4 морський торговельний порт» в останній день слухання справи додаткові документи (вх.. ГСОО 70701/18 від 29.03.2018р.), з урахування відсутності з боку відповідача обґрунтування поважності причин не надання відповідних документів на стадії підготовчого провадження.

По друге, відповідач зазначає, що відповідно до п. 4 Генеральної угоди між ОСОБА_4 міською радою та ДП «РМТП» від 3 вересня 2001 року: «Земельна ділянка для інвестиційного проекту, зареєстрованого в райдержадміністрації, надається субєкту СЕЗ на підставі договору оренди між субєктом СЕЗ та органом господарського розвитку і управління СЕЗ, затвердженого на сесії ОСОБА_4 міської ради». Розпорядженням ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 19.01.2001 року № 18/А-2001 «Про створення органу господарського розвитку і управління спеціальної економічної зони «Рені» та затвердження положення про нього» визначений орган господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» - ДП «ОСОБА_4 МТП» : "« 1. Створити орган господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» - державне підприємство ОСОБА_4 морський торговельний порт. 2. Затвердити Положення про орган господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені»» . Отже, до відносин між ДП «ОСОБА_4 морський торговельний порт» з субєктами СЕЗ ОСОБА_4, у тому числі з ТОВ «Рені-Лайн» ЗУ «Про оренду землі» повинен застосовуватися з урахуванням положень, які містяться в ЗУ «Про спеціальну економічну зону «Рені»», оскільки ТОВ «Рені-Лайн» отримало у тимчасове користування земельну ділянку державної власності, яка належить до СЕЗ «Рені».

В той же час, суд не погоджується з відповідними посиланнями, з наступних підстав. Органом господарського розвитку СЕЗ «Рені» згідно ст.3, п.1 ст.5 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені», ст.9, абз.6 ст.11 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон», розпорядження ОСОБА_4 районної державної адміністрації № 230/А-2000 від 16.08.2000 р. є ДП РМТП.

Згідно з абз.5 п.2 ст.5 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені» до компетенції органу господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» належать зокрема укладення з субєктами СЕЗ «Рені» у межах повноважень, наданих ОСОБА_4 міською радою, договорів оренди земельних ділянок.

За п.4, п.7 генеральної угоди від 03.09.2001 р. між ОСОБА_4 міською радою та органом господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» - ОСОБА_4 морським торговим портом - РМТП і субєкти СЕЗ укладають окремі договори щодо оренди землі, які мають затверджуватися на сесіях та договори щодо експлуатації обєктів інфраструктури.

Повноваження органу господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» визначені у п.2 ст.5 Закону про СЕЗ «Рені», п.9 зазначеної вище постанови КМУ про СЕЗ «Рені» - до яких виключно (і тільки) належить зокрема:

- укладення з субєктами СЕЗ «Рені» у межах повноважень, наданих ОСОБА_4 міською радою, договорів оренди земельних ділянок та використання природних ресурсів місцевого значення;

- підготовка пропозицій ОСОБА_4 міській раді щодо ставок орендної плати, розмірів плати за комунальні послуги, тарифів.

Отже, у ДП «ОСОБА_4 морський торговий порт», у органу господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» (функції якого делеговані ДП РМТП згідно з розпорядженням ОСОБА_4 районної державної адміністрації «Про створення органу господарського розвитку і управління спеціальної економічної зони «Рені» та затвердження Положення про нього» від 16.08.2000 р. № 230/А-2000) відсутні повноваження щодо зміни ставок орендної плати.

Інші доводи та заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача та відповідача надано можливість їх представникам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН до Державного підприємства ОСОБА_4 морський торговельний порт про визнання недійсною додаткової угоди - задовольнити.

2. Визнати не дійсною додаткову угоду від 01.07.2015р. до договору від 25.11.2002р. №36/02 про тимчасового користування землею на умовах оренди.

3. Стягнути з Державного підприємства ОСОБА_4 морський торговельний порт (68800, Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РЕНІ-ЛАЙН (68800, Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188, ) судовий збір у розмірі 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві)грн..

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 квітня 2018 р.

Суддя К.Ф. Погребна