ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" березня 2018 р. м. Київ Справа № 911/4151/16

За скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо виконання судового рішення

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 108698,64 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання (пом. судді): Мамчур А.О.

за участю представників:

від стягувача: не з'явився

від боржника (скаржника): ОСОБА_3 (довіреність б/н від 12.12.2017 р.);

від відділу ДВС: не з'явився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 23.02.2017 р. у справі № 911/4151/16 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу було задоволено повністю, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 103229 грн. 60 коп. основного боргу, 668 грн. 45 коп. 3 % річних, 4800 грн. 59 коп. інфляційних втрат, 10800 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу та стягнуто з ФОП ОСОБА_1 в дохід державного бюджету 1600 грн. 00 коп. судового збору.

12.04.2017 р. на виконання рішення від 23.02.2017 р. господарським судом Київської області видано відповідні накази.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 р. апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 р. у справі № 911/4151/16 було повернуто скаржнику.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.11.2017 р. касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 р. у справі № 911/4151/16 було повернуто заявнику без розгляду.

17.11.2017 р. до господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла скарга б/н від 17.11.2017 р. (вх. № 247/17 від 17.11.2017 р.) на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні ВП № 54196772.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2017 р. розгляд вказаної скарги у даній справі було призначено на 18.12.2017 р.

З огляду на надходження до господарського суду Київської області від Київського апеляційного господарського суду запиту № 5117/17 від 11.12.2017 р. (вх. № 724/17 від 13.12.2017 р.) про витребування матеріалів справи № 911/4151/16 у зв'язку з надходженням касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 р. та направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2017 р. було зупинено провадження з розгляду скарги боржника на дії державного виконавця до повернення матеріалів даної справи до господарського суду Київської області із суду вищої інстанції.

У зв'язку з поверненням матеріалів справи № 911/4151/16 до господарського суду Київської області, ухвалою суду від 27.02.2018 р. провадження з розгляду скарги у даній справі було поновлене і розгляд скарги призначено на 12.03.2018 р.

12.03.2018 р. до господарського суду Київської області засобами електронного зв'язку надійшло клопотання б/н від 06.03.2018 р. (вх. № 4773/18 від 12.03.2018 р.) Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області про розгляд скарги без участі представника відділу у зв'язку з перебуванням державного виконавця у відрядженні. Також у клопотанні зазначено про те, що у розгляді скарги відділ ДВС покладається на думку суду.

У судовому засіданні 12.03.2018 р. представник ФОП ОСОБА_1 вимоги скарги підтримував, а також клопотав про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про народження її сина ОСОБА_4 та довідки ПАТ КБ "Приватбанк" про суму залишків грошових коштів на банківському рахунку. Окрім того, представником скаржника було усно заявлено про уточнення формулювання пункту 3 прохальної частини скарги.

Представники стягувача та відділу ДВС у судове засідання 12.03.2018 р. не з'явились. Поряд з цим, матеріалів виконавчого провадження ВП № 54196772, витребуваних ухвалою господарського суду від 27.02.2018 р. від відділу ДВС, станом на час проведення судового засідання 12.03.2018 р. не надходило.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2018 р. розгляд скарги було відкладено на 29.03.2018 р.

12.03.2018 р. (після судового засідання) до господарського суду Київської області від Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшов лист № 3618 від 06.03.2018 р. (вх. № 4904/18 від 12.03.2018 р.), за змістом якого відділ ДВС надає суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 54196772, а також просить суд розглядати скаргу без участі представника відділу.

21.03.2018 р. до господарського суду Київської області від скаржника надійшла заява б/н від 15.03.2018 р. (вх. № 5645/18 від 21.03.2018 р.) про уточнення змісту скарги на рішення державного виконавця про арешт коштів боржника від 26.11.2017 р.

Так, за змістом уточненої скарги боржник просить суд: 1) визнати рішення державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Бойко Тетяни Олександрівни про арешт коштів боржника від 26.10.2017 р. у виконавчому провадженні ВП № 54196772 неправомірним; 2) скасувати постанову про арешт коштів боржника від 26.10.2017 р. у виконавчому провадженні ВП № 54196772, винесену державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Бойко Тетяною Олександрівною; 3) зняти арешт у виконавчому провадженні ВП № 54196772 з грошових коштів, що знаходяться на рахунках: 380805 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» У М. КИЄВІ НОМЕР_5 UAH, 322904 КРД АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» М. КИЇВ НОМЕР_1 UАН, 321842 КИЇВСЬКЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» М. КИЇВ НОМЕР_6 UAH, 321842 КИЇВСЬКЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» М. КИЇВ НОМЕР_7 UAH, 380805 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» У М. КИЄВІ НОМЕР_8 USD, 321842 КИЇВСЬКЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» М. КИЇВ НОМЕР_9 UAH, 321842 КИЇВСЬКЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» М. КИЇВ НОМЕР_10 EUR, а також на інших відкритих банківських рахунках ОСОБА_1, в тому числі - на рахунку № НОМЕР_11 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (банківська картка № НОМЕР_12).

21.03.2018 р. до господарського суду Київської області від скаржника надійшло клопотання б/н від 15.03.2018 р. (вх. № 5646/18 від 21.03.2018 р.) про долучення доказів, за змістом якого скаржник надає суду докази звернення ФОП ОСОБА_1 до державного виконавця з клопотанням про звернення стягнення на майно боржника.

21.03.2018 р. до господарського суду Київської області від скаржника надійшли додаткові пояснення б/н від 15.03.2018 р. (вх. № 5647/18 від 21.03.2018 р.).

У судовому засіданні 29.03.2018 р. представник скаржника вимоги скарги (з урахуванням поданих уточнень) підтримував, представники решти учасників провадження не з'явилися.

Згідно з приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги ФОП ОСОБА_1, б/н від 17.11.2017 р. (вх. № 247/17 від 17.11.2017 р.) на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні ВП № 54196772 (з урахуванням заяви б/н від 15.03.2018 р. про уточнення змісту скарги на рішення державного виконавця про арешт коштів боржника від 26.10.2017 р.), суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Як встановлено судом, рішення у справі № 911/4151/16 на даний час відповідачем не виконано.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, 23.06.2017 р. державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області на підставі наказу господарського суду Київської області № 911/4151/16 від 12.04.2017 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 54196772 щодо стягнення з боржника ФОП ОСОБА_1 заборгованості в сумі 119498,64 грн.

26.06.2017 р. державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області при примусовому виконанні наказу № 911/4151/16 від 12.04.2017 р. було винесено постанову ВП № 54196772 про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

21.07.2017 р. до відділу ДВС на запит державного виконавця надійшла інформація з Територіального сервісного центру № 3244 РСЦ в Київській області МВС України № 283 від 13.07.2017 р., згідно якої за боржником зареєстровано транспортні засоби: напівпричіп марки SCHMITZ SKO 24, ном. знак НОМЕР_3, та автомобіль DAF 85 360, ном. знак НОМЕР_4.

Постановою ВП № 54196772 від 28.07.2017 р. державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було оголошено в розшук майно боржника, а саме - напівпричіп марки SCHMITZ SKO 24, ном. знак НОМЕР_3, та автомобіль DAF 85 360, ном. знак НОМЕР_4, що належить ФОП ОСОБА_1

26.10.2017 р. державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було винесено постанову ВП № 54196772 про арешт коштів боржника на рахунках ФОП ОСОБА_1 (згідно переліку, зазначеного в постанові), а також на всіх інших відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонені законом.

Оскаржуючи дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника, остання зазначає, що вона не була повідомлена про винесення постанови про арешт коштів від 26.10.2017 р., про існування якої дізналася лише 08.11.2017 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Так, за наслідками ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ФОП ОСОБА_1 дізналася, що ще 13.07.2017 р. державний виконавець отримав від ТСЦ 3244 РСЦ в Київській області МВС України інформацію щодо наявності у власності боржника транспортних засобів, однак арешту на них не наклав. Натомість, як наголошує боржник, вартість зазначеного майна за умови його реалізації у повній мірі забезпечувала б повернення боргу за даним виконавчим провадженням.

З приводу наведеного слід зазначити, що відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Як зазначено у статті 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 48 того ж Закону визначений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Згідно з ч. 1 цією статті звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

При цьому частиною 4 статті 48 Закону визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5 ст. 48 Закону).

Окрім того, як зазначалося вище, арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника був накладений державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ще 26.06.2017 р.

Поряд з цим, скаржник наголошувала суду на тому, що рішенням про арешт коштів боржника від 26.10.2017 р. державний виконавець обмежив можливість користування та розпорядження коштами іншої особи, а саме - малолітнього сина ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому, за твердженням боржника, хрещений батько ОСОБА_8 подарував грошову суму у розмірі 1000,00 євро шляхом здійснення переказу коштів у сумі 32220,00 грн. на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» боржника.

Наведені посилання скаржника залишені судом поза увагою як такі, що не підтверджуються будь-якими доказами.

Окрім того, слід зазначити, що загальні обмеження щодо накладення арешту на кошти на рахунках визначені частиною 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Поряд з цим, особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи-підприємця визначені статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Судом встановлено, що до матеріалів даної справи не надано доказів порушення державним виконавцем вимог законодавства, яке регулює накладення арешту на кошти боржника в процесі примусового виконання рішення суду, або ж доказів вчинення ним дій поза межами передбачених законом повноважень державного виконавця.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене вище, вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, викладені у скарзі б/н від 17.11.2017 р. на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні ВП № 54196772, задоволенню не підлягають.

Решта доводів скаржника була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/н від 17.11.2017 р. (з урахуванням заяви б/н від 15.03.2018 р. про уточнення змісту скарги) на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні ВП № 54196772 залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати боржнику (скаржнику), стягувачу та Васильківському міськрайонному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Покровська, 5).

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 04.04.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна