ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" квітня 2018 р.                                                                                             м. Київ

Справа № 911/707/18

Суддя Господарського суду Київської області Ейвазова А.Р., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобудмонтажсервіс» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобудмонтажсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» про повернення майна, переданого на відповідальне зберігання, вартістю 424 974,00грн,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергобудмонтажсервіс» звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» про повернення майна, переданого на відповідальне зберігання, вартістю 424 974,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неповернення відповідачем майна, переданого йому на зберігання згідно актів здавання-передавання за 2013 рік, на вимоги від 04.05.2016 №0405-1, від 13.05.2016 №1305-1.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спору.

Вказане клопотання мотивовано тим, що є реальна загроза невиконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки відповідач може використати майно у власній господарській діяльності.

Подана заява підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Як визначено ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, відповідна заява, як визначено ч.1 ст.140 ГПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи; винятки щодо порядку розгляду визначені ч.3,4 цієї норми.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, як визначено ч. 5 ст.139 ГПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до підпункту 3 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», заяви про забезпечення позову оплачується судовим збором за ставкою 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, як визначено ч.1 вказаної норми.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2018 рік встановлено у розмірі 1762,00грн.

Таким чином, заява про забезпечення позову, подана у 2018 році, має бути оплачена судовим збором у розмірі 881,00грн (1762*0,5).

Проте, до заяви про забезпечення позову додано платіжне доручення №2629 від 29.03.2018 на суму 800,00грн, що менше, ніж встановлено; доказів доплати судового збору у розмірі 81,00грн (881-800) не подано.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 140, 233-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобудмонтажсервіс» про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складання у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя                                 А.Р. Ейвазова