ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2018 м.Харків Справа № 905/1/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорієвій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу», м.Часів Яр, Донецька область

до відповідача: Комунального підприємства «БАХМУТ-ВОДА», м.Бахмут, Донецька область

про стягнення 726868,55грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю №03-51 від 14.12.17р.; ОСОБА_2, за довіреністю №03-115 від 10.01.18р.; ОСОБА_3, за довіреністю №03-166 від 15.02.18р.

від відповідача: ОСОБА_4, за довіреністю №05/01 від 29.12.17р.

Суть справи:

Позивач, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу в особі Часовоярського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу», м.Часів Яр, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального підприємства «БАХМУТ-ВОДА», м.Бахмут, Донецька область про стягнення 726868,55грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №16 від 01.01.14р. про надання послуг з централізованого водопостачання в частині оплати наданих послуг.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1/18.

Ухвалою суду від 12.01.18р. позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

25.01.18р. позивачем подано суду заяву №03/208 від 19.01.18р. про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.01.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1/18; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі; підготовче засідання призначено на 20.02.18р.

19.02.18р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив №б/н від 13.02.18р. на позовну заяву з додатками, у якому останній, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.02.18р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20.03.18р.

20.03.18р. до суду від позивача надійшли письмові заперечення №03/503 від 19.02.18р. (з додатками) на відзив, відповідно до якого позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.03.18р. у підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.03.18р. о 12:45год.

Після перерви через канцелярію суду представником позивача надані:

- клопотання №б/н б/д про долучення до матеріалів справи додаткових документів;

- письмові уточнення №б/н від 20.03.18р. до позовної заяви, відповідно до яких позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 726868,55грн., з яких: донарахований обсяг спожитих послуг за червень у розмірі 205289,03грн., за липень 2015 року у розмірі 217086,66грн., за спожиті послуги серпень-вересень 2016 року у розмірі 304492,86грн.

Ухвалою суду від 20.03.18р. за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 17.04.18р.

Представники позивача у судовому засіданні 17.04.18р. наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 17.04.18р. проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Технічна фіксація (звукозапис) здійснювалась відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд

встановив:

01.01.14р. між Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу» (виробник, позивач) та Комунальним підприємством «БАХМУТ-ВОДА» (споживач, відповідач) укладено договір №16 на послуги централізованого водопостачання (з додатковими угодами до нього №1 від 01.01.14р., №2 від 12.06.14р., №3 від 24.07.14р., №4 від 29.07.14р., №5 від 01.09.14р., №6 від 20.10.14р., №7 від 05.11.14р., №9 від 15.12.14р.), за умовами якого виробник зобовязується надати споживачу послуги з централізованого питного водопостачання в обсягах згідно помісячного графіку (п.2.3. договору), в межах технічних можливостей виробника, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати послуги по встановленим тарифам у строки та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1. договору).

Згідно п.2.1. договору виробник подає споживачу воду питну протягом всього періоду дії договору рівномірно в межах узгоджених розрахункових обємів, вказаних в п.2.3. даного договору.

Обсяги надання послуг водопостачання по підключенням по розрахунку-заявки споживача на 2015 рік обумовлені сторонами у п.2.3. договору із змінами, внесеними згідно додаткової угоди №9 від 15.12.14р.

Відповідно до п.4.1. договору споживач здійснює водопостачання рівномірно протягом місяця та діб у відповідності до узгодженого розрахункового обсягу води, що споживається. Споживач регулює водопостачання власними засувками.

Місцем передачі послуг водопостачання є узгоджена сторонами точка розмежування балансової приналежності мереж водопостачання та експлуатаційної відповідальності сторін (п.4.4. договору).

Згідно п.4.6. договору в редакції додаткової угоди №9 від 15.12.14р. споживач зобовязаний мати прилад обліку води для розрахунку з виробником за відпущену воду. Придбання та встановлення повірених приладів обліку здійснюється споживачем за власний рахунок на підставі узгодженої з виробником технічної документації вузла обліку води. Вузол обліку повинен розміщуватися на мережі споживача, як правило, на межі балансової приналежності мереж виробника та споживача. Проектування вузлів обліку води виконується у відповідності з вимогами ДБН по технічним умовам (вихідним даним) виробника. Прийом в експлуатацію вузла обліку та його реєстрація здійснюється представником виробника на підставі узгодженої технічної документації. Електронні прилади обліку води повинні бути обладнані лічильником обліку відпрацьованого часу.

Кількість води, що використана споживачем, визначається по показникам повірених та опломбованих представниками органів Держспоживстандарту та виробника приладів обліку води.

Пунктом 4.7. договору визначено, що у випадку неможливості обліку води приладом обліку з причин, які не залежать від споживача (припинення нормальної роботи приладів обліку через несправності, які виникли у його механізмі та т.п.), кількість використаної води визначається по середньодобовій витраті за попередні два розрахункові місяці. У випадку тривалості роботі приладу обліку менш 2-х місяців кількість води визначається за період роботи приладу обліку не менш 15 днів. При обліку води електронними приладами, обладнаними таймером напрацювання часу, кількість використаної води за час відключення приладу, у випадку відсутності живлення, визначається розрахунковим шляхом.

Згідно п.4.13 договору кількість поданої води оформлюється двостороннім актом з зазначенням місяця, в якому проведена поставка води, номера договору, показників приладів обліку або розрахунків згідно п.4.7. або п.4.8. договору. В актах реалізації по електронним приладам обліку води додатково вказуються показники лічильника обліку відпрацьованого часу.

У випадку неявки представника споживача або необґрунтованої відмови ним від підписання акту, виробник складає односторонній акт, один примірник якого у 3-х денний строк надсилається споживачу, який є підставою для оплати (п.4.14 договору).

Відповідно до п.5.1. договору в редакції додаткової угоди №2 від 12.06.14р. споживач оплачує виробнику послуги з централізованого водопостачання у відповідності до тарифів, встановлених постановою Національної комісії регулювання ринка комунальних послуг України від 31.01.2012р. №67 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.12.2012р. №87».

Кінцевий розрахунок за надані послуги за минулий місяць споживач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту про отримання води платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, не пізніше останнього банківського дня місяця (п.5.5. договору).

Договір вступає в силу при досягненні сторонами угоди з усіх суттєвих умов та діє до 31.12.2015р. (п.11.1. договору в редакції додаткової угоди №9 від 15.12.2014р.).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

27.01.15р. позивач прийняв до експлуатації вузол обліку питної води з витратомірним комплексом «Ергомер-125» заводський №445314 та дозволив його використання для комерційного обліку, про що складений акт приймання до експлуатації вузла обліку питної води, з додатком №1.

Згідно додатку №1 до акту приймання до експлуатації вузла обліку питної води від 27.01.15р. споживачу повідомлено про можливість проведення контрольного виміру накладним приладом обліку.

Листом №17/2415 від 30.07.15р. позивач повідомив відповідача про встановлення 03.08.15р. о 10:00год. контрольного приладу обліку води.

03.08.15р. на водогоні d 500 мм «Східний» позивачем було встановлено контрольний прилад обліку води УВР-011 з показниками 105549 м.кб., про що складений відповідний акт, який підписаний представниками позивача та відповідача без зауважень та заперечень, скріплений печатками.

Згідно вищевказаного акту від 03.08.15р. показники комерційного приладу обліку «Ергомер-125» заводський №445314 складали станом на 03.08.15р. 01082112м.кб.

17.08.15р. представниками позивача та відповідача складений та підписаний акт виводу з експлуатації приладів обліку холодної води. Згідно даного акту виведений з експлуатації комерційний прилад обліку холодної води «Ергомер - 125» заводський номер №445314 з кінцевими показниками 01155900 станом на 15.08.15р. у звязку з ремонтом приладу.

За твердженнями позивача показники роботи комерційного приладу обліку (з 03.08.15р. по 13.00 год. 15.08.15р.) склали: 01155900 м.кб.- 01082112 м.кб.=73788 м.кб.; показники за 12 діб роботи контрольного приладу обліку (з 03.08.15р. по 15.08.15р.) склали: 225646 м.кб. -105549 м.кб. = 120097 м.кб.

Листом №18/2537 від 17.08.15р. позивач повідомив відповідача про необхідність направлення 18.08.15р. о 10:00год. повноваженого представника для зняття показників контрольного приладу обліку води та підписання відповідного акту.

18.08.15р. представниками позивача та відповідача складений акт про зняття на ремонт згідно акту від 17.08.15р. комерційного приладу обліку «Ергомер - 125» заводський номер №445314 з кінцевими показниками 01155900 станом на 13.00 год. 15.08.15р. Даним актом також зафіксовані показники контрольного приладу обліку станом на 18.08.15р. 248366, який був встановлений 03.08.15р. Акт підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплений печатками.

Витрати води по водогону d 500 мм «Східний», згідно показників контрольного приладу обліку води за 15 днів склали: 248366 м.кб.-105549 м3 =142817 м.кб.

Листом №15/2551 від 19.08.15р. позивач повідомив відповідача про те, що контрольним приладом обліку виявлено неточності у роботі комерційного приладу обліку «Ергомер-125», який було встановлено на водогоні d 500 мм «Східний». У вказаному листі позивач просив у строк до 21.08.15р. надати пояснення щодо невідповідності витрат води, згідно показників комерційного та контрольного приладів обліку води.

За твердженнями позивача будь-яких пояснень у встановлений термін відповідачем на адресу позивача не надано. Вказане відповідачем не спростовано.

На підставі п.5.26 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 позивачем було здійснено перерахунок витрат води відповідачем за водоспоживання в попередні 2 місяці (за червень 2015 року - 205289,03грн., за липень 2015 року - 217086,66грн.).

28.08.15р. позивач факсограмою «Про направлення представника» №15/352 звернувся до відповідача з проханням направити уповноваженого представника відповідача 31.08.15р. о 09:00год. за адресою: м. Часів Яр, вул. Космодемянської, 3 для оформлення акту поданої води за серпень 2015 року.

Оскільки уповноважена особа відповідача для оформлення та підписання акту поданої води за серпень 2015 року не зявилася позивач направив 02.09.15р. супровідним листом №15/2627 від 01.09.15р. на адресу відповідача 2 примірники акту поданої води за серпень 2015 року від 31.08.15р., рахунок-фактуру №04/281 від 31.08.15р. на суму 1865385,90грн., розшифровку розрахунку витрат води по водогону Ду=500 «Східний».

У відповідь на вказаний лист позивача відповідач листом №1474 від 14.09.15р. направив на адресу позивача акт поданої води за серпень 2015 року від 31.08.15р. із письмовими запереченнями, у яких зазначив, що у звязку з недотриманням вимог п.5.10 Правил користування в частині опломбування засобу обліку з метою захисту від несанкціонованого втручання в його роботу, показники приладу обліку не можуть бути прийняті до розрахунків між сторонами. Окрім того, відповідач зазначив, що одночасна робота приладів «Ергомер -125» та УВР -11 здійснювалась 12 діб з 03.08.15р. по 15.08.15р., таким чином на думку відповідача, здійснювати розрахунки спожитих обємів за період 03.08.15р. по 27.08.15р. за показниками приладу обліку УВР-11 немає жодних законних підстав.

18.09.15р. позивач прийняв до експлуатації після ремонту вузол обліку води з витратомірним комплексом «Ергомер-125» заводський №445314 для комерційного обліку, про що складений акт приймання до експлуатації вузла обліку питної води.

Як зазначає позивач в позовній заяві 24.09.15р. ним направлена на адресу відповідача факсограма №15/398 щодо направлення уповноваженого представника для оформлення та підписання акту поданої води за вересень 2015 року. 29.09.15р. позивачем, у звязку з тим, що представник відповідача не підтвердив свої повноваження, повторно направлена на адресу відповідача відповідна факсограма.

Оскільки уповноважена особа відповідача для оформлення та підписання акту поданої води за вересень 2015 року не зявилася позивач направив на адресу відповідача 2 примірника акту поданої води за вересень 2015 року від 30.09.15р., рахунок фактуру №04/321 від 30.09.15р. на суму 1267772,69грн.

Таким чином, за твердженнями позивача за відповідачем обліковується донарахована заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за червень 2015 року у розмірі 205289,03грн., за липень 2015 року у розмірі 217086,66грн., за серпень-вересень 2015 року у розмірі 304492,86грн., а всього у розмірі 726868,55грн.

Вказана заборгованість відповідачем не оплачена, що і стало підставою для звернення позивача до суду із відповідним позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за договором №16 від 01.01.2014р. на послуги з централізованого водопостачання.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного:

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 ст.202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Нормативним актом, який встановлює порядок користування питною водою із комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації є Правила користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р. (далі за текстом Правила).

Згідно п. 1.1. Правил визначається порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Дотримання цих Правил є обов'язковими для всіх юридичних осіб, незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п. 2.1. Правил, відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостчання», «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачаня

на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Згідно п.5.1., 5.2, 5.3 Правил облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. Вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу. Обладнання вузла обліку здійснюється за рахунок споживачів.

Згідно п.4.6. договору споживач зобовязаний мати прилад обліку води для розрахунку з виробником за відпущену воду.

Судом встановлено, що 27.01.15р. позивач (виробник) прийняв до експлуатації вузол обліку питної води з витратомірним комплексом «Ергомер-125» заводський №445314 для комерційного обліку, про що складений акт приймання до експлуатації вузла обліку питної води, з додатком №1, яким передбачена можливість проведення контрольного виміру накладним приладом обліку.

Відповідно до п. 5.25 Правил для контролю витрат води у споживачів, які не мають засобів обліку, а також для перевірки показів встановлених засобів обліку виробник має право встановлювати на вводах контрольні засоби обліку.

Згідно п.5.26. Правил тривалість роботи контрольних засобів обліку має бути не менше ніж 15 днів.

03.08.15р. на водогоні d 500 мм «Східний» позивачем відповідно до п. 5.25 Правил було встановлено контрольний засіб обліку води УВР-011 з показниками 105549 м.кб., та зафіксовано показники комерційного засобу обліку «Ергомер-125» заводський №445314 станом на 03.08.15р. 01082112м.кб. про що було складений відповідний акт, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Тобто, контрольний засіб обліку встановлений позивачем з метою здійснення контролю роботи комерційного засобу обліку відповідача.

17.08.15р. представниками позивача та відповідача складений та підписаний акт виводу з експлуатації засобу обліку холодної води. Згідно даного акту виведений з експлуатації комерційний засіб обліку холодної води «Ергомер - 125» заводський номер №445314 з кінцевими показниками 01155900 станом на 15.08.15р. у звязку з ремонтом приладу.

18.08.15р. представниками позивача та відповідача складений акт про зняття на ремонт згідно акту від 17.08.15р. комерційного засобу обліку «Ергомер - 125» заводський номер №445314 з кінцевими показниками 01155900 станом на 13.00 год. 15.08.15р. Даним актом також зафіксовані показники контрольного засобу обліку станом на 18.08.15р. 248366, який був встановлений 03.08.15р. Акт підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплений печатками.

За твердженнями позивача показники комерційного засобу обліку (з 03.08.15р. по 13.00 год. 15.08.15р.) склали: 01155900 м.кб.- 01082112 м.кб.=73788 м.кб.; показники за 12 діб роботи контрольного засобу обліку (з 03.08.15р. по 15.08.15р.) склали: 225646 м.кб. -105549 м.кб. = 120097 м.кб., тобто має місце неточність роботи комерційного засобу обліку.

Витрати води по водогону d 500 мм «Східний», згідно показників контрольного засобу обліку води за 15 днів склали: 248366 м.кб.- 105549 м3 =142817 м.кб.

Позивач здійснив перерахунок кількість використаної води за червень 2015 року у розмірі 205289,03грн. та за липень 2015 року у розмірі 217086,66грн. з посиланням на п.5.26. Правил, яким передбачено, що якщо контрольний засіб обліку виявить неточність роботи засобів обліку, що перевіряються, останні підлягають ремонту, а розрахунок за водокористування здійснюється відповідно до показів контрольного засобу обліку, при цьому виробник має право провести перерахунок споживачеві за водокористування в попередні два місяці.

Проте на думку суду, перерахунок кількості використаної відповідачем води на підставі п.5.26. Правил за попередні два місяці (червень, липень 2015р.) позивачем здійснений безпідставно.

Судом встановлено, що комерційний засіб обліку з 13.00 год. 15.08.15р. вийшов з ладу та не міг здійснювати облік спожитої води. Отже, контрольний засіб обліку перевіряв показники комерційного засобу обліку в період з 03.08.15р. по 13.00 год. 15.08.15р., тобто 12 діб.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів згідно яких сторонами у двосторонньому порядку були зафіксовані показники контрольного засобу обліку станом на 15.08.15р.

Крім того, згідно п.5.26. Правил тривалість роботи контрольних засобів обліку має бути не менше ніж 15 днів.

Тобто в розумінні п.5.25, 5.26. Правил, контрольний засіб обліку повинен здійснювати контрольну функцію саме встановлених та працюючих засобів обліку не менше ніж 15 днів з метою виявлення неточності роботи засобу обліку.

Натомість контрольний засіб обліку здійснював контрольну функцію щодо роботи комерційного засобу обліку лише 12 діб, що має наслідком відсутність правових підстав для застосування даних отриманих під час здійснення даного контролю для встановлення неточності роботи засобу обліку та проведення перерахунку відповідно до п.5.26 Правил кількості використаної відповідачем води за попередні два місяці.

Також суд звертає увагу, що Правилами не передбачено, застосування виробником контрольного засобу обліку для визначення кількості використаної води в разі неможливості ведення обліку води засобом обліку з причин, що не залежать від споживача.

Відповідно до п.5.24. Правил, який кореспондується з п.4.7. договору, якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів.

Отже, Правилами та умовами договору чітко регламентовано, за яких обставин, яким чином та у який спосіб визначається кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку.

Позивачем було визначено облік поставленої води за серпень 2015р. та вересень 2015р. за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці на підставі показників витрат визначених за попередні два місяці на підставі перерахованої відповідно до п.5.26 Правил кількості використаної води за червень 2015р. та липень 2015р.

Проте, враховуючи висновок суду про відсутність правових підстав для застосування даних отриманих під час здійснення контролю для встановлення неточності роботи засобу обліку та проведення перерахунку відповідно до п.5.26 Правил кількості використаної відповідачем води за попередні два місяці (червень 2015р., липень 2015р.) суд вважає, безпідставним визначення кількості використаної води за серпень 2015р. та вересень 2015р. на підставі застосованих позивачем даних середньодобової витрати.

Таким чином, направлені на адресу відповідача акти поданої води та рахунки фактури за серпень 2015р. на суму 1865385,90грн., за вересень 2015р. на суму 1267772,69грн. були складені на підставі вихідних даних визначених позивачем з порушенням вимог Правил, а отже вказані акти та рахунки фактури не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази виникнення у відповідача обовязку щодо їх оплати.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до статей 73, 74, Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

З урахуванням викладеного, при зверненні до суду з відповідними вимогами згідно норм ст.129 Конституції України, ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України позивач має довести такі вимоги певними доказами.

Тобто, саме позивач, заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості має довести суму заявленого до стягнення боргу.

Всупереч цьому позивачем не доведено належними доказами виникнення у відповідача зобовязання щодо оплати заборгованості у сумі 726868,55грн., тому суд відмовляє у задоволенні позову.

У зв'язку із відмовою у позові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу», м.Часів Яр, Донецька область до Комунального підприємства «БАХМУТ-ВОДА», м.Бахмут, Донецька області про стягнення 726868,55грн., відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 17.04.18р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.04.18р.

Суддя М.О. Лейба