РІШЕННЯ

16 квітня 2018 року Справа № 913/126/18

Провадження №13/913/126/18

Господарський суд Луганської області в складі головуючого судді Яресько Б.В. розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр Теплоантикорзахист, м. Рубіжне Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 31 729 грн 39 коп.

За участю:

Секретар судового засідання Медуніца Р.І.

Представники учасників не прибули.

Обставини справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр Теплоантикорзахист (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат (далі - відповідач) заборгованість в сумі 31 729 грн 39 коп., з яких 30 000 грн 00 коп сума основного боргу; 1 262 грн 46 коп. пеня; 348 грн 58 коп. інфляційні втрати; 118 грн 35 коп 3% річних. Також просить витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №32 від 01.01.2016 р. За умовами договору перевізник зобов'язався надати замовнику послуги з організації та забезпечення перевезень вантажів Замовника у строки та за маршрутами згідно його замовлень.

Відповідно умов договору №32 від 01.01.2016 р. позивачем надано послуги перевезення до 26 грудня 2018року. Проте відповідачем відповідно до п.3.4 договору, за яким послуги підлягають оплаті протягом 30 днів з дати отримання відповідних документів, тобто до 26.01.2018р., послуги не сплачено.

Ухвалою суду від 19.03.2018 р. було відкрито провадження у справі, встановлено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 10.04.2018 р.

Представник позивача та відповідача у судове засідання 10.04.2018 р. не зявились, витребуваних судом документів не надали, в звязку з чим розгляд справи було відкладено на 16.04.2018 р.

16.04.2018 р. представники сторін у судове засідання не прибули.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 16.04.2018, неявку представників сторін та неповідомлення причин неявки, суд розглянув справу за відсутності учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області , -

встановив:

01 січня 2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Теплоантикорзахист» (далі «позивач», «виконавець») та Приватним акціонерним товариством «Рубежанский картонно-тарний комбінат» (далі «відповідач», «замовник») був укладений договір № 32 за яким виконавець прийняв на себе зобовязання по організації та наданню автотранспорту для доставки переданого замовником вантажу в строки та пункт визначені замовником, а останній зобовязався оплатити за перевезення вантажу плату в порядку та розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п. 3.4 договору замовник здійснює оплату за виконанні перевезення протягом 30 календарних днів з моменту отримання рахунків-фактур, податкових накладних, товарно-транспортних накладних або накладних CMR з позначкою одержувача про доставку вантажу та підписання сторонами актів виконаних робіт.

Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31 729 грн 39 коп., з яких 30 000 грн 00 коп сума основного боргу; 1 262 грн 46 коп. пеня відповідно до п. 4.3.2 договору, 348 грн 58 коп. інфляційні втрати; 118 грн 35 коп 3% річних. Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на те, що на виконання умов договору ним були здійснені перевезення, що підтверджується CRM серії А № 167063 та CMR серії А № 167075 з відмітками відповідача про отримання ТМЦ, та підписаними сторонами 26 грудня 2017 р. актами надання послуг № 472 та 473.

Зазначені послуги відповідно до п. 3.4. договору повинні бути оплачені до 26 січня 2018 року.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з наданих позивачем CRM серії А № 167063 та CMR серії А № 167075 перевізником є не позивач, а інша особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2.

Позивачем не надано суду будь яких обґрунтувань стосовно підстав врахування зазначених міжнародних товарно-транспортних накладних як доказів виконання позивачем договору № 32 від 01.01.2016 р.

Надані позивачем копії актів надання послуг № 472, 473 від 26.12.2017 р. не містять підпису в графі «Від Замовника», та в графі «Затверджую» з боку відповідача і відповідно не є доказами надання послуг позивачем за договором № 32 від 01.01.2016 р.

За таких обставин, позивачем не доведено суду виникнення у відповідача зобовязань з оплати послуг відповідно до п. 3.4 договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

З врахуванням викладеного в позові слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 18.04.2018

Суддя Б.В. Яресько