КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" квітня 2018 р. Справа№ 910/3221/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Шаптали Є.Ю.

за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018

у справі № 910/3221/15-г (суддя Борисенко І.І.)

винесеної за результатом розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/3221/15-г

за позовом Приватного акціонерного товариства "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятковського"

до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк",

Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш"

про визнання правовідносин припиненими та стягнення 18 441 426,77 грн. за договором факторингу з регресом № 247/59.2 від 10.04.2013

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у справі № 910/3221/15-г скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково. Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за виконавчим провадженням № 48477677 щодо не зняття арешту з рахунку ПрАТ «Азовзагальмаш» 2466, відкритому у ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк», ІК 25959784. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звільнити з під арешту грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання 2466 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України. В решті у задоволенні скарги відмовити.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у справі № 910/3221/15-г.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 ГПК України підлягає залишенню без руху.

Як вбачається з апеляційної скарги, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не додано доказів сплати судового збору, натомість, у прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у справі № 910/3221/15-г.

Відповідно до п.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник вказує на те, що останній є органом державної влади з обмеженим фінансуванням, розрахунково-касове обслуговування якого відповідно до Бюджетного кодексу здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Однак, наведені обставини не можуть вважатись підставою для звільнення скаржника від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (абзац 3 п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Натомість, рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27 жовтня 1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні „справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Таким чином, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору у справі № 910/3221/15-г, не підлягає задоволенню, виходячи із принципу рівності сторін.

Отже, прохання скаржника врахувати те, що розрахунково-касове обслуговування здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, не може вважатись підставами для відстрочення сплати судового збору у справі № 910/3221/15-г.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

До апеляційної скарги не додано доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі - Публічному акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк".

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до господарського суду: апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ст. 4 Закону України "Про судовий збір", скаржник має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у справі № 910/3221/15-г у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у справі № 910/3221/15-г.

2. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у справі № 910/3221/15-г залишити без руху.

3. Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати до Київського апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 910/3221/15-г у розмірі 1 7620,00 грн. та надати докази надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні у справі - Публічному акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк".

3. Роз'яснити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

4. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Є.Ю. Шаптала