РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2018Справа № 910/490/18

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабараторії-Цитодерм"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва

про виселення.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Богданевич Ю.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися;

від третьої особи - Богданевич Ю.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про виселення Відповідача з державного нерухомого майна, що перебуває на балансі позивача, та яке було орендоване Відповідачем за Договором оренди від 15.07.2014 № 1682. Підставою позову є невиконання Відповідачем умов договору та приписів чинного законодавства щодо повернення приміщення з оренди після закінчення строку дії договору.

Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не подав, у судове засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників Відповідача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась.

Третя особа в письмових поясненнях по справі зауважила, що строк дії договору закінчився та додаткова угода щодо продовження строку його дії сторонами за договором не укладалася.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Відтак, судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, встановлених ст. 202 ГПК України, з огляду на що суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Третьої особи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Третьою особою, як орендодавцем, Позивачем, як балансоутримувачем, та Відповідачем, як орендарем, Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 15.07.2014 № 1682 (далі - Договір), в оренду Відповідачу за актом приймання-передачі від 15.07.2014 було передано приміщення загальною площею 22,70 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9-А на першому поверсі, у т.ч. підвал - 1,00 кв.м., що перебуває на балансі Позивача.

Строк дії Договору, згідно з п. 9.1. Договору, встановлено до 13.07.2017.

Відповідно до п. 5.4. Договору орендар після закінчення строку дії цього Договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії Договору, за умови належного виконання своїх обов'язків за цим Договором.

Згідно з п. 9.4. Договору останній припиняється у випадках: припинення у разі ліквідації орендодавця або орендаря; невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов договору; закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 9.7. Договору передбачено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Вказані умови Договору кореспондуються з положеннями ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч. ст. 284 ГК України, де вказано, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 03.03.2017 Позивач звернувся до Відповідача з листом, в якому повідомив про закінчення Договору 13.07.2017 та додав перелік документів, що надаються для вирішення питання продовження договору оренди. Однак, відповіді на вказаний лист Відповідач не надавав, докази укладення між сторонами додаткової угоди до Договору в матеріалах справи також відсутні.

Отже, судом встановлено, що Відповідача, як орендаря, було повідомлено у встановлений Договором та Законом строк про припинення дії Договору та процедуру дій щодо його продовження, тому Договір вважається припиненим після закінчення строку, на який його було укладено, тобто після 13.07.2017.

При цьому, положення ст. 777 ЦК України, ст. 285 ГК України та ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передбачають, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника.

Проте, доказів виконання належним чином обов'язків за Договором та повідомлення Позивача про своє переважне право на продовження строку дії Договору оренди Відповідач суду не надав, відповідь на лист від 03.03.2017 Позивача в матеріалах справи також відсутня, тобто Відповідач від здійснення свого переважного права відмовився. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.05.2017 № 3-122гс17.

У зв'язку з закінченням дії Договору, у відповідності до ст. 785 ЦК України, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та умов п. 4.15. Договору Відповідач був зобов'язаний повернути орендоване майно Позивачу, чого ним зроблено не було, тому позовні вимоги про виселення Відповідача з орендованого раніше за Договором майна визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабараторії-Цитодерм" (м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, 26, кв. 27; ідентифікаційний код 34352015) з нежилих приміщень загальною площею 22,70 кв.м., у т.ч. у підвалі - 1,00 кв.м., на 1 поверсі - 21,70 кв.м. у будинку № 9 літ. А на вул. Юри Гната.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабараторії-Цитодерм" (м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, 26, кв. 27; ідентифікаційний код 34352015) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; ідентифікаційний код 03366500) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.04.2018.

Суддя Р.Б. Сташків