ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

16.04.2018

Справа № 910/861/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКБ Центр» про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/861/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКБ Центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто», третя особа Навчальне виробничо-торгівельне підприємство «Віра-Надія-Любов» Спілки інвалідів м. Червонограда «Січ» про стягнення 1635429,18 грн., без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АКБ Центр» звернулось до господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою, з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» 1635429,18 грн. в якості відшкодування вартості втраченого вантажу за Договором №4/11-14 від 02.10.2014 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2018 відкрито провадження у справі №910/861/18 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

06.04.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «АКБ Центр» надійшла заява про забезпечення позову в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти та майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» на загальну суму 1549816,73 грн.

Заява обґрунтована тим, що на думку позивача відповідач має намір не відшкодовувати вартість втраченого вантажу, про що свідчить ухилення останнього від відшкодування вартості вантажу у добровільному порядку, а також викладені у відзиві пояснення щодо відсутності з боку відповідача протиправної поведінки та вини, що виключає цивільно-правову відповідальність.

Крім того, заявник зазначає про наявність ряду судових справ, в яких боржником виступає відповідач, а також вказує на накладення арешту на майно відповідача у межах виконавчого провадження.

На підставі викладеного заявник вважає, що існує реальна загроза невиконання відповідачем рішення суду у разі задоволення позову та просить задовольнити заяву та вжити заходи забезпечення позову, визначені у поданій заяві.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКБ Центр» про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається, зокрема, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що на думку останнього існує реальна загроза того, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» будуть вжиті заходи щодо невиконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обгрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, судом встановлено, що позовними вимогами у даній справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» 1635429,18 грн. в якості відшкодування вартості втраченого вантажу за Договором №4/11-14 від 02.10.2014 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Проте заявником не доведено суду співмірність вказаних позовних вимог із одним з обраних заходом забезпечення позову в частині що стосуються накладення арешту на майно відповідача. Крім того не вказано на яке саме майно, його місцезнаходження та вартість просить накласти арешт заявник.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника – Товариство з обмеженою відповідальністю «АКБ Центр».

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АКБ Центр» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 16.04.2018.

Суддя                      Я.В. Маринченко