ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/5094/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Пількова К.М.,

за участю секретаря судового засідання Балацької О.А.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго",

представник позивача - не з'явився,

відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз",

представник відповідача - Богдан С.В. адвокат (дов. від 14.03.2018, свідоцтво від 06.02.2018),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

представник третьої особи - Лисенко В.О. адвокат (дов. від 11.12.2017, договір від 01.12.2017)

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 (головуючий - Верхогляд Т.А., судді: Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.)

у справі № 904/5094/17

за позовом комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" (далі - Підприємство)

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі - Товариство),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"),

про припинення дії, що порушує право.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства про зобов'язання відповідача відновити газопостачання позивачу, яке було припинено на підставі актів про припинення, у зв'язку з відсутністю підтвердженої номінації на лютий - березень 2017 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 у справі № 904/5094/17 позов задоволено повністю, з посиланням на недоведеність відповідачем здійснення позивачем несанкціонованого відбору природного газу, у зв'язку з чим дії відповідача щодо відключення об'єктів позивача від газопостачання, з підстав відсутності узгоджених обсягів поставок природного газу, є такими, що не відповідають умовам укладеного договору розподілу природного газу від 01.01.2016, порушують права позивача на отримання природного газу від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за договорами поставки природного газу та фактично позбавлять позивача можливості виконання покладених на нього функцій щодо забезпечення теплопостачанням населення, бюджетних установ та релігійних організацій.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 рішення місцевого господарського суду зі справи скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Стягнуто з позивача на користь відповідача 1760,00 грн. судового збору.

Постанову суду апеляційної інстанцій мотивовано, зокрема тим, що позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача відновити постачання газу за минулий період на підставі укладених договорів, строк дії яких в частині реалізації природного газу сплинув. Крім того, як зазначив суд апеляційної інстанції, позивачем заявлено вимогу щодо відновлення постачання газу, який вже спожито позивачем у спірний період.

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судовий акт апеляційного господарського суду зі справи змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновок про обов'язок ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" видавати номінації позивачу в силу приписів розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Деякі питання опалювального сезону 2016/17" до початку опалювального сезону 2016/17 року, що не було виконано ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Так, згідно з доводами, викладеними у касаційній скарзі:

- судом апеляційної інстанції порушено приписи глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільчих систем, пункту 17 Положення "Про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", пункту 5 глави першої розділу І названого Кодексу;

- з огляду на те, що на момент виникнення спірних правовідносин у позивача були відсутні підтверджені обсяги природного газу, зазначене, в силу приписів чинного законодавства, було достатньою підставою для припинення газопостачання на об'єктах позивача;

- судом апеляційної інстанції неправильно застосовано приписи статті 19 Закону України "Про теплопостачання", пункту 1 Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 № 1687, а також пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року";

- суд апеляційної інстанції, не маючи на те правових підстав у межах вирішення даного спору, дослідив обставини та надав висновки щодо виконання третьою особою у справі та позивачем своїх зобов'язань за договорами про постачання газу в тій частині, в якій таке дослідження не стосується предмета спору.

Від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, у яких відповідач зазначив про те, що суперечки, які виникають з приводу ненадання номінацій, повинні вирішуватися саме між споживачем та ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

У відзиві на касаційну скаргу Підприємство просило залишити касаційну скаргу без задоволення, посилаючись, зокрема на те, що висновки суду апеляційної інстанції щодо неправомірності дій ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є обґрунтованими.

03.04.2018 від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли додаткові письмові пояснення по справі, які Товариство просить врахувати у розгляді касаційної скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді - доповідача та пояснення представників відповідача і третьої особи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу" затверджено типовий договір розподілу природного газу, відповідно до умов якого:

цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1);

цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3);

за цим Договором Оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (пункт 2.1);

санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності в нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи

(пункт 3.1);

споживач, що не є побутовим, зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об'єм споживання природного газу споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватися його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу (пункт 3.3);

оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.1);

оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (пункт 6.4);

надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.6);

відповідно до пункту 9.1 Договору оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі:

1) несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим договором;

2) відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу у споживача;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) несанкціонованого відбору природного газу;

5) визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

цей Договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1);

- позивач (споживач) звернувся до відповідача із заявою-приєднанням

від 01.01.2016 № 094203916YDT016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), в якій зазначив про ознайомлення з умовами Типового договору розподілу природного газу.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що:

- у 2016 році між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальником) та позивачем (споживачем) укладено три договори на постачання природного газу, а саме: від 21.09.2016 № 4593/1617-ТЕ-3, від 21.09.2016 № 4594/1617-РО-3, від 27.10.2016 № 4822/1617-БО-3;

- згідно з пунктом 2.1 договору на постачання природного газу № 4593/1617-ТЕ-3 Підприємству виділено лімітів в лютому 2017 року 6236,460 тис. м3, у березні 2017 року 5458,112 тис. м3;

- відповідно до договору № 4822/1617-БО-3 на постачання природного газу позивачу виділено лімітів у лютому 2017 року 812,999 тис. м3, у березні 2017 року 710,799 тис. м3;

- згідно з договором на постачання природного газу № 4594/1617-РО-3 позивачу виділено лімітів у лютому 2017 року 1,988 тис. м3, у березні 2017 року 1,740 тис. м3;

- пунктом 3.2 договорів постачання природного газу сторони передбачили, що:

споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки природного газу належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання, несвоєчасного подання заявки споживачем, постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у пунктах 2.1 цього договору, на відповідний місяць;

обсяги постачання підтверджуються постачальником, шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку;

постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації, шляхом надіслання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем в договорі;

- відповідно до підпунктів 2 пунктів 7.4 договорів постачання природного газу постачальник зобов'язаний забезпечувати постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договору;

- додаткових угод до договорів про зміну обсягу споживання природного газу на лютий-березень 2017 року між Підприємством та ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не укладалося;

- в період лютий-березень 2017 року відповідачем надавалися послуги з розподілу природного газу, що підтверджується актами наданих послуг від 28.02.2017 № ДГП00004721 на 5 834,101 тис. м3, від 31.03.2017 № ДГП00006841 на 3 522,941 тис. м3 ;

- протягом лютого - березня 2017 року позивач отримував від відповідача повідомлення про самостійне припинення (обмеження) газопостачання, якими позивачу пропонувалося самостійно відключити від газових мереж газопостачання (обмежити газопостачання до рівня "0" тис. куб. м на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання, в іншому разі позивачу буде припинено транспортування газу в примусовому порядку;

- підставою для відключення позивача від газових мереж зазначена відсутність у позивача підтвердженої номінації від постачальника - ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

- у зв'язку з тим, що самостійно газоспоживання позивачем не припинено, 30.03.2017 відповідач здійснив відключення газопостачання позивачу, про що складено відповідні акти, а відповідальними працівниками відповідача закрито засувки, здійснено механічні роз'єднання на газопроводі, що подає газ на Підприємство.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для зобов'язання відповідача відновити газопостачання позивачу, яке було відключено, у зв'язку з відсутністю у позивача підтвердженої номінації на лютий - березень 2017 року.

Згідно з Положенням про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 на ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" покладено обов'язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення.

Виробник теплової енергії до 1 квітня 2017 року має право придбати природний газ у ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 191 Закону України "Про теплопостачання" виконав обов'язок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання (пункт 15 Положення).

Постачання природного газу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договорів, що враховують положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 17 Положення).

Встановлений Положенням обов'язок ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" здійснювати поставку природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії не містить поділу залежно від того, для забезпечення потреб яких споживачів виробляється теплова енергія.

При цьому, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Деякі питання опалювального сезону 2016/17" для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) необхідно видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" та з дотриманням принципу недискримінації.

У пункті 5 глави І розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, наведено терміни, що використовуються у цьому Кодекс та їх значення, зокрема:

несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб'єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під'єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

підтверджений обсяг природного газу - обсяг (об'єм) природного газу споживача (у тому числі прямого споживача), погоджений оператором газотранспортної системи на відповідний розрахунковий період із ресурсу постачальника споживача, що включений до підтвердженої номінації цього постачальника;

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

алокація - віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Розділом 7 глави VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об'єкту споживача та/або його постачальнику;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу";

5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об'єкту споживача, що не є побутовим);

11) в інших випадках, передбачених законодавством.

Порядком пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 № 1687 (далі - Порядок) встановлено, що вказаний Порядок визначає процедуру припинення (обмеження) газопостачання підприємствам - споживачам природного газу (далі - споживач) у разі порушення ними строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, відмови від зменшення обсягу газоспоживання та переходу на роботу з використанням резервних видів палива згідно з графіками, затвердженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, на період різких похолодань (далі - відповідний графік), а також відбору природного газу за відсутності у споживачів планового обсягу поставки природного газу на поточний місяць (далі - ліміт природного газу), який виділяється постачальником згідно з договором на постачання споживачу природного газу (пункт 1 Порядку).

Відповідно до пункту 2 Порядку газопостачання може бути припинено (обмежено) споживачем або газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, уповноваженим Міненерговугіллям на припинення (обмеження) газопостачання споживачам.

Газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство з власної ініціативи у разі порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ (коли зазначене підприємство є його постачальником) або за надані послуги з його транспортування припиняє або обмежує газопостачання, а у випадку відсутності у споживача ліміту природного газу припиняє газопостачання згідно з умовами договору на транспортування газу. В іншому разі припинення (обмеження) газопостачання здійснюється за дорученням постачальника на підставі укладеного з ним договору (пункт 3 Порядку).

Пунктом 6 Порядку зазначено, що споживач повинен бути повідомлений газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, уповноваженим Міненерговугіллям на припинення (обмеження) газопостачання споживачам (далі - уповноважене підприємство) про припинення (обмеження) газопостачання не менш як за три доби до дати, на яку воно заплановано. На підприємствах металургійної та хімічної промисловості такий строк не може бути менший ніж п'ять діб.

Згідно з пунктом 11 Порядку відновлення газопостачання здійснюється за умови погашення заборгованості за спожитий природний газ, надані послуги з його транспортування, підтвердженого постачальником, газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, виділення постачальником ліміту природного газу або закінчення строку дії відповідного графіка та компенсації витрат на виконання робіт з примусового припинення газопостачання та оплати наданих послуг з його відновлення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не було виділено позивачу номінацій щодо обсягів природного газу на спірні місяці.

При цьому, як додатково встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем не надано доказів виконання умов пункту 11 Порядку, які є підставою для відновлення газопостачання.

Враховуючи те, що відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об'єкту споживача та/або його постачальнику надає право оператору ГРМ припинити/обмежити газопостачання, у судів попередніх інстанцій не було підстав вважати, що припинивши газопостачання позивачу відповідач діяв не в межах наданих йому повноважень.

При цьому, Касаційний господарський суд зазначає, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Деякі питання опалювального сезону 2016/17" для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню саме на ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальників природного газу покладено обов'язок до початку опалювального сезону 2016/17 року видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою КМУ від 29.04.2016 № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" та з дотриманням принципу недискримінації.

Таким чином, у разі виникнення будь-яких суперечок, в тому числі і щодо ненадання номінацій, виникнення небалансів газу, останні повинні вирішуватися між відповідним споживачем, в даному випадку позивачем, та ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Місцевий господарський суд у вирішенні спору, не врахувавши приписів розділу 7 глави VI Кодексу газорозподільних систем, які визначають підстави та порядок обмеження і припинення розподілу природного газу, дійшов помилкового висновку про відсутність у відповідача достатніх правових підстав для припинення газопостачання по об'єктах позивача, як-то відсутність підтвердженого обсягу природного газу на відповідні місяці по об'єктах споживача.

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, проте не з мотивів, які викладено вище, а з огляду на те, що позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача відновити постачання газу за минулий період на підставі укладених договорів, строк дії яких в частині реалізації природного газу сплинув. Крім того, як зазначив суд апеляційної інстанції, відмовляючи в позові, позивачем заявлено вимогу щодо відновлення постачання газу, який вже спожито позивачем у спірний період. Проте, суд апеляційної інстанції не врахував того, що позивач у позові не просив ані відновити постачання газу за попередній період, ані відновити постачання того газу, який вже спожито позивачем у спірний період. Позивачем було заявлено вимогу про зобов'язання відповідача відновити газопостачання позивачу, яке було припинено, у зв'язку з відсутністю підтвердженої номінації на лютий - березень 2017 року. Відповідно наведена позовна вимога і підлягала розгляду судом у межах даного спору та у задоволенні якої належало відмовити з урахуванням тих мотивів, які викладено вище.

Водночас, Касаційний господарський суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке просило змінити постанову суду апеляційної інстанції зі справи, виключивши з її мотивувальної частини висновок про обов'язок ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" видати номінації позивачу відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Деякі питання опалювального сезону 2016/17" до початку опалювального сезону 2016/17 року, що не було виконано ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", оскільки зазначений висновок суду є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає встановленим обставинам справи.

При цьому, питання щодо правомірності чи неправомірності дій (бездіяльності) ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", які полягали у тому, що останнім не було виділено позивачу номінацій щодо обсягів природного газу на спірні місяці, як і правових наслідків таких дій (бездіяльності) може бути предметом окремого позову.

Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із статтею 309 ГПК України у відповідній редакції суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без задоволення, а рішення апеляційного господарського суду - без змін, проте з урахуванням тих мотивів для відмови в позові, які викладені вище.

Керуючись статтями 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 у справі № 904/5094/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя К. Пільков