КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р. Справа№ 911/3997/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання Шмиговська А.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Яготинське хлібоприймальне підприємство»

на ухвалу господарського суду Київської області від 13.12.2017 р.

у справі №911/3997/16 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Яготинське хлібоприймальне підприємство»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Креатив»

про стягнення заборгованості, шляхом звернення стягнення на заставлене майно

за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Яготинське хлібоприймальне підприємство»

до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ :

В провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3997/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до Товариства з додатковою відповідальністю «Яготинське хлібоприймальне підприємство» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Креатив» про стягнення заборгованості, шляхом звернення стягнення на заставлене майно та за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Яготинське хлібоприймальне підприємство» до Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» про визнання договорів недійсними.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.02.2017 р. зупинено провадження у справі, матеріали справи направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення експертизи.

20.07.2017 р. від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 6209/17-54 від 27.02.2017 р. про погодження строків виконання експертизи у термін, що перевищує два місяці та клопотання експерта № 6209/17-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення товарознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.11.2017 р. поновлено провадження у справі № 911/3997/16, призначено розгляд клопотання експерта в судовому засіданні на 13.12.2017 р., на виконання клопотання експерта зобов'язано сторін надати відповідні додаткові матеріали.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.12.2017 р. погоджено проведення експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Київської області від 27.02.2017 р., у строк понад два місяці. Зупинено провадження у справі № 911/3997/16 до завершення експертизи та отримання господарським судом Київської області відповідного експертного висновку та матеріалів справи.

ТДВ «Яготинське хлібоприймальне підприємство» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу господарського суду Київської області від 13.12.2017 р., шляхом доповнення резолютивної частини ухвали вимогами до експертів про зобов'язання уточнити клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення товарознавчої експертизи, зобов'язання сторін у справі надати експерту додаткові матеріали, необхідні для проведення товарознавчої експертизи на уточнене клопотання експерта безпосередньо до експертної установи.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнятою з недодержанням норм процесуального права.

Представник ТДВ «Яготинське хлібоприймальне підприємство» в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити. Крім того, вважає, що невиконання вимог клопотання експерта в частині надання додаткових документів може призвести до повторного звернення експерта до суду з аналогічним клопотанням, що може зашкодити виконанню принципу додержання розумних строків розгляду справи.

Представники ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили відмовити в її задоволенні, ухвалу залишити без змін. Вважають, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Також ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» було подано для долучення до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу.

Представник ПрАТ «Креатив» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 273 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника ПрАТ «Креатив», оскільки відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2018 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника ПрАТ «Креатив» не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», вводяться в дію зміни до відповідних процесуальних законів. Зокрема, відповідно до п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З урахуванням викладеного, розгляд апеляційної скарги ТДВ «Яготинське хлібоприймальне підприємство» здійснено за приписами ГПК України в новій редакції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» та ТДВ «Яготинське хлібоприймальне підприємство», дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 102 ГПК України встановлено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв'язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», у разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення частини четвертої статті 31 ГПК України (в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали) вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу. Клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі; за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання. Після розгляду клопотання провадження у справі знову зупиняється, а матеріали справи, якщо вони витребувалися судом, надсилаються до експертної установи. При цьому господарським судам слід мати на увазі можливість настання передбачених пунктами 1.13 і 4.9 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5 наслідків у вигляді повернення матеріалів справи суду, який призначив експертизу, або повідомлення експертом суду про неможливість надання висновку.

Враховуючи вищезазначене, посилання скаржника, наведені в апеляційній скарзі щодо подання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, безпосередньо до експертної установи, - є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до п. 1.13 п. 1 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5, строк проведення експертизи встановлюється, у залежності від складності дослідження, з урахуванням експертного навантаження фахівців, керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», визначено, що абзацом шостим п. 1.13 підпункту 1 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5 передбачено можливість встановлення у виняткових випадках більшого (порівняно із загальними) розумного строку за письмовою домовленістю з органом (особою), який призначив експертизу. Оскільки процесуальним законом не передбачено форми такого погодження з боку суду, воно має здійснюватися (за наявності підстав для цього) шляхом винесення відповідної ухвали за результатами розгляду звернення експертної установи, - без поновлення провадження у справі і без повернення матеріалів справи із зазначеної установи, але, за необхідності, з викликом сторін для з'ясування їхньої думки з даного питання. При цьому необхідно враховувати, що відмова у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи може потягти за собою наслідки, передбачені абзацом сьомим того ж підпункту Інструкції.

Згідно з абзацом 7 п. 1.13 цієї ж Інструкції, у разі відмови органу (особи), який призначив експертизу (залучив експерта), у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб'єктам судово-експертної діяльності, визначеним у ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».

Як вбачається з протоколу судового засідання та ухвали суду від 13.12.2017 р., присутні в судовому засіданні 13.12.2017 р. представники сторін та третьої особи, проти запропонованого експертною установою строку проведення експертизи не заперечували.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом правомірно задоволено клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та погоджено строк проведення судової експертизи у справі № 911/3997/16, призначеної ухвалою господарського суду Київської області від 27.02.2017, у строк понад два місяці, оскільки для об'єктивного дослідження матеріалів справи та з'ясування всіх її обставин, поставлені для судового експерта та визначені в ухвалі суду питання потребують спеціальних знань фахівців у відповідній галузі.

Відповідно до п. 2.1 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5, лише експерту надається право заявити клопотання щодо уточнення поставлених експертові питань.

Колегія суддів вбачає, що посилання ТДВ «Яготинське хлібоприймальне підприємство» на необхідність уточнення клопотання експерта стосовно документів, необхідних для проведення експертизи, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки чинним законодавством не передбачено право або обов'язок суду надавати вказівки експертній установі. Експерт на власний розсуд визначає у клопотанні перелік документів, необхідних йому для проведення експертизи.

Щодо посилання скаржника в судовому засіданні на клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою від 29.01.2018 р., то колегія суддів зазначає, що вказане клопотання правомірно не розглянуто судом першої інстанції, оскільки надійшло вже після винесення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ТДВ «Яготинське хлібоприймальне підприємство», в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для зміни ухвали суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що прийнята з недодержанням норм процесуального права, - не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Київської області від 13.12.2017 р. у даній справі є такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Яготинське хлібоприймальне підприємство» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Київської області від 13.12.2017 р. у справі №911/3997/16 залишити без змін.

Справу №911/3997/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, що передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Б.О. Ткаченко

А.І. Мартюк