РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018Справа № 910/8464/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Комунального підприємства "Київпастранс"

до Виробничого кооперативу "Контакт-90"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 211 711, 05 грн.

за участю представників:

від позивача: Юрко О.Є., довіреність № 06-5/92 від 21.02.18 р.;

від відповідача: не з'явився

від третьої особи - Фещенко В.В., довіреність № 062/01-10-60 від 03.01.2018 р.;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Київпастранс" (далі - КП "Київпастранс", позивач) з позовом до Виробничого кооперативу "Контакт-90" (далі - ВК "Контакт-90", відповідач) про стягнення 211 711, 05 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1787 від 25.12.2014 р. щодо своєчасної оплати за користування орендованим майном, вартості наданих комунальних послуг, амортизаційних відрахувань та відшкодування податку на землю.

У позові КП "Київпастранс" просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 211 711, 05 грн., яка складається із заборгованості по орендній платі у сумі 168 017,28 грн. грн., заборгованості за спожиті комунальні послуги у сумі 6 824,70 грн., амортизаційні відрахування у сумі 3 721,90 грн., податку на землю у сумі 5 546,30 грн., пені у сумі 25 576,66 грн. та 3 % річних у сумі 2 024,25 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2016 р. до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.08.2016 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/12945/16 за позовом Виробничого кооперативу "Контакт-90" до Комунального підприємства "Київпастранс" та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору та повернення майна.

Ухвалою господарського суд міста Києва від 10.04.2017 р. провадження у справі № 910/8464/16 було поновлено.

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.05.2017 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 р., позовні вимоги КП "Київпастранс" задоволено частково, стягнуто з ВК "Контакт-90" 179 227,62 грн. основного боргу, 24 174,47 грн. - пені та 2 024,25 грн. - 3 % річних, в іншій частині позову - відмовлено. Проте, постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2017 р. вказані рішення господарських судів скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Головіною К.І.

Згідно з ухвалою господарського суду м. Києва від 18.01.2018 р. розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження за правилами, встановленими новою редакцією ГПК України, що набрала чинності з 15.12.2017 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про розгляд справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду або про розгляд справи у його відсутність суду не подав, причини його неявки судом визнані неповажними. У минулому судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що, починаючи з травня 2015 року, він фактично не користувався об'єктом оренди, оскільки позивач йому у цьому перешкоджав, тому нарахування за спірний період орендної плати, комунальних та інших платежів, а також штрафних санкцій та матеріальних втрат, є безпідставним. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Департаменту комунальної власності м. Києва вважав, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з підстав, визначених позивачем.

Відповідно до ст. 202 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 25.12.2014 р. між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), Виробничим кооперативом "Контакт-90" (далі - орендар) та Комунальним підприємством "Київпастранс" (далі - підприємство) був укладений договір № 1787 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 07.10.2014 р. № 40 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об'єкт оренди), яке знаходиться за адресою: вул. Дегтярівська, 37, для розміщення офісу площею 34,8 кв.м (корп. 1) та для розміщення суб'єкта господарювання, який здійснює виробництво непродовольчих товарів, площею 64,6 кв.м (корп. 3).

Згідно з п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київпастранс".

Відповідно до п. 3.1 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі п. 22 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 р. № 34/6250, та на дату підписання договору, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток 1) за перший місяць оренди становить без ПДВ: 173,58 грн за 1 кв. м орендованої площі (офісні приміщення), 55,89 грн за 1 кв. м орендованої площі (виробничі приміщення), що в цілому складає 9 651,16 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2 договору). Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою ( п. 3.4 договору).

Згідно з п. 3.5 договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання Комунального підприємства "Київпастранс" Служба енергетичного забезпечення (балансоутримувач), яка знаходиться за адресою: 03113, м. Київ, Дегтярівська, 37, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Пунктом 3.6 договору сторони встановили, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

У відповідності до п. 4.1 договору орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі, а відповідно до п. 4.7 договору, на вимогу орендодавця або підприємства орендар зобов'язаний проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звірки (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.8 договору при припиненні використання об'єкта оренди орендар не менш, ніж за 2 місяці письмово повідомляє орендодавця.

Пунктом 4.15 договору визначено, що після припинення дії договору оренди орендар зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати.

При несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу орендодавець має право відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 6.7 договору при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Відповідно до п. 7.6 договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 25.12.2014 р. до 23.12.2017 р. (п. 9.1 договору). Договір припиняється у разі: припинення у разі ліквідації орендодавця або орендаря; невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов договору; закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом (п. 9.4).

У судовому засіданні встановлено, що позивач та третя особа на виконання умов договору надали відповідачу в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 99,40 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 37, корп. 1 та корп. 3, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 25.12.2014 р. Отже, у відповідача виник обов'язок сплачувати орендні платежі за користування майном.

Також з матеріалів справи вбачається, що 09.11.2015 р. орендодавець - Департамент комунальної власності м. Києва звернувся до відповідача з вимогою № 062/07/19-12425 погасити в 10-денний термін заборгованість з орендної плати у сумі 69 134,49 грн. Дана вимога була отримана відповідачем 19.11.2015 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 373, проте залишена без задоволення.

Крім того, 06.01.2016 р. Департамент комунальної власності м. Києва листом № 062/07/17-101 повідомив відповідача про розірвання договору у зв'язку з невиконанням істотних умов договору (несплатою орендної плати) та вимагав звільнити орендоване приміщення, передавши його по акту приймання-передавання КП "Київпастранс". Вказаний лист був отриманий відповідачем 20.01.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 294, однак, також залишений без задоволення.

Отже, на час розгляду справи об'єкт оренди залишається у орендаря (відповідача), орендодавцю за актом прийому-передачі він не повернутий, орендна плата орендарем не сплачена.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що, починаючи з травня 2015 р., він був позбавлений можливості доступу до орендованого приміщення та користування ним, а тому платежі ним не здійснюються.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п. 2 ст. 26 та п.1 ст. 27 Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У пункті 4.15 договору сторони погодили, що після припинення дії договору оренди орендар зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до п. 7.6 договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 30.09.2016 р., прийнятого у справі - № 910/12945/16 за позовом ВК "Контакт-90" до КП "Київпастранс" та Департаменту комунальної власності м. Києва про дострокове розірвання договору оренди № 1787 від 25.12.2014 р., зобов'язання повернути безпідставно набуте майно (до набрання якого зупинялось провадження у даній справі), у позовних вимогах ВК "Контакт-90" було відмовлено.

Предметом спору у вказаній справі № 910/12945/16 було розірвання договору оренди, а тому судом досліджувалися обставини щодо строку дії договору та його розірвання, за результатми чого було встановлено, що дія договору оренди припинилась з 20.01.2016 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, господарський суд під час розгляду даної справи приймає до уваги вже встановлений факт того, що строк дії договору оренди № 1787 від 25.12.2014 р. припинився 20.01.2016 р.

Водночас, з матеріалах справи вбачається, що відповідач звільнив об'єкт оренди, проте, орендодавцю його не повернув. Факт перебування об'єкту у користуванні ВК "Контакт-90" (хоч той його і звільнив) у період - з червня 2015 р. по березень 2016 р. підтверджується наявними у справі актами наданих послуг № 5 від 30.06.2015 р., № 122 від 31.07.2015 р., № 299 від 31.08.2015 р., № 558 від 30.09.2015 р., № 628 від 31.10.2015 р., № 768 від 30.11.2015 р., № 983 від 31.12.2015 р., № 98 від 31.01.2016 р., № 274 від 29.02.2016 р., № 413 від 31.03.2016 р. та рахунками на оплату № 5 від 30.06.2015 р., № 156 від 31.07.2015 р., № 430 від 31.08.2015 р., № 658 від 30.09.2015 р., № 776 від 31.10.2015 р., № 927 від 30.11.2015 р., № 1124 від 31.12.2015 р., № 99 від 31.01.2016 р., № 253 від 29.02.2016 р., № 410 від 31.03.2016 р.

Крім того, Вищий господарський України у постанові від 15.11.2017 р. по даній справі також погодився з тим, що об'єкт оренди позивачу не повернутий, а значить - наявні підстави для стягнення орендної плати з відповідача. У той же час, суд касаційної інстанції звернув увагу на пункт 6.5 договору відповідно до якого, у разі звільнення орендарем об'єкта оренди, або без складання акта про передачу об'єкта оренди, орендар сплачує підприємству орендну плату (збитки) без сплати за комунальні послуги.

Таким чином, зважаючи на той факт, що відповідач - ВК "Контакт-90" об'єкт оренди звільнив без письмового попередження КП "Київпастранс" та Департаменту комунальної власності м. Києва, об'єкт оренди позивачу не повернув, відповідного акту про повернення цього об'єкту оренди позивачу не склав та не підписав, суд приходить до висновку, що у відповідача виник обов'язок по сплаті орендних платежів у заявлений позивачем період з червня 2015 р. по березень 2016 у сумі 168 017,28 грн. на підставі п. 6.5 договору оренди.

Відповідач вказаного не спростував та протилежного не довів, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Доказів, які б свідчили про вчинення позивачем будь-яких дій, які б перешкоджали орендарю користуватись орендованим майном, про що вказував ВК "Контакт-90", матеріали справи не містять, а відповідачем згідно зі ст.ст. 74-80 ГПК України суду не надані, тому посилання відповідача на ч. 6 ст. 762 УК України суд відхиляє.

Також судом не приймається до уваги витяг з кримінального провадження № 0011182, наданий ВК "Контакт-90", оскільки той не свідчить про привласнення позивачем майна, яке знаходилось у орендованому приміщенні, а будь-які рішення щодо притягнення посадових осіб до відповідальності (рішення суду, вирок, тощо) за незаконне привласнення майна ВК "Контакт-90" відсутні. При цьому наявність зазначеного кримінального провадження не впливає на обов'язок відповідача оплачувати орендні платежі.

Щодо нарахованих позивачем платежів за спожиті комунальні послуги у сумі 6 824,70 грн., амортизаційні відрахування у сумі 3 721,90 грн. та податку на землю у сумі 5 546,30 грн., суд виходив з наступного.

Як вже зазначалось, скасовуючи попередні рішення господарських судів у даній справі, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 15.11.2017 р. зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано пункт 6.5 договору, який передбачає, що у разі звільнення орендарем об'єкта оренди без письмового попередження орендодавця та підприємства, а також без складання акту про передачу об'єкта в належному стані, орендарем сплачується лише орендна плата.

Крім того, суд звертає увагу на п.п. 3.8, 4.9 договору, відповідно до яких вартість комунальних послуг, відшкодування сум земельного податку, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо-будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, що надають такі послуги та/або на підставі виставлених розрахунків підприємства.

Орендар зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т.п.), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибудинкової території, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньо-будинкових мереж, а також згідно виставлених розрахунків підприємства. У місячний термін після укладення цього договору орендар повинен надати орендодавцю копії договорів, передбачених цим пунктом.

Проте, судом встановлено, що такі окремі договори орендарем укладені не були, що додатково свідчить про відсутність підстав для стягнення витрат на комунальні послуги за договором оренди.

За таких обставин, суд вважає, що стягненню з відповідача за договором № 1787 від 25.12.2014 р. підлягає лише орендна плата, відтак, вимоги КП "Київпастранс" про стягнення заборгованості за комунальні послуги у сумі 6 824,70 грн., амортизаційні відрахування у сумі 3 721,90 грн. та заборгованості з компенсації витрат на сплату земельного податку у сумі 5 546,30 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 25 576,66 грн. за період з 21.07.2015 р. по 30.04.2016 р., нараховану на заборгованість з орендної плати, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У п. 6.2 договору сторони домовились, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більшому розміру, встановленого законодавством України.

Приймаючи до уваги строк дії договору оренди, суд вважає, що частина пені в сумі 2 412,80 грн., нарахованої на заборгованість, що виникла за актами наданих послуг з 31.01.2016 р. по 31.03.2016 р. (після припинення договору оренди) стягненню не підлягає, оскільки домовленість сторін про застосування пені у разі порушення зобов'язання (п. 6.2) також припинила свою дію.

Щодо частини вимог про стягнення пені за прострочення зобов'язання за актами наданих послуг з 30.06.2015 р. по 31.12.2015 р. (протягом дії договору № 1787 від 25.12.2014 р.) у сумі 23 163,86 грн., то суд вважає, що такі вимоги заявлені правомірно, проте, позивачем здійснено невірний розрахунок, оскільки першим днем нарахування пені є день, наступний після закінчення строку, встановленого п. 3.6 договору, передбаченого для оплати оренди. Крім того, по акту наданих послуг № 983 від 31.12.2015 р. нарахування пені не здійснюється, оскільки з 20.01.2016 р. договір оренди вже припинив свою дію.

Провівши власний перерахунок суми пені з урахуванням зазначених вище обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 21 271,81 грн., тобто у меншій сумі, ніж заявлена позивачем.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 2 024,25 грн. за період з 21.07.2015 р. по 30.04.2016 р., нараховані на заборгованість з орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимога про стягнення 3 % річних є такою, що заявлена правомірно.

Провівши перерахунок суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних в сумі 2 024,25 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у тому числі і за подані апеляційну та касаційну скарги ВК "Контакт-90".

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Київпастранс" до Виробничого кооперативу "Контакт-90", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 211 711, 05 грн задовольнити частково.

Стягнути з Виробничого кооперативу "Контакт-90" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 37, ідентифікаційний код 22873846) на користь Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, будинок 2, ідентифікаційний код 31725604) основний борг у сумі 168 017 (сто шістдесят вісім тисяч сімнадцять) грн. 28 коп., пеню у сумі 21 271 (двадцять одна тисяча двісті сімдесят одна) грн. 81 коп., 3 % річних у сумі 2 024 (дві тисячі двадцять чотири) грн. 25 коп., судовий збір за розгляд позову у сумі 2 869 (дві тисячі вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 70 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, будинок 2, ідентифікаційний код 31725604) на користь Виробничого кооперативу "Контакт-90" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 37, ідентифікаційний код 22873846) судовий збір за розгляд апеляційних та касаційних скарг у сумі 692 (шістсот дев'яносто дві) грн. 86 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 22 березня 2018 року.

Повний текст рішення складений 30 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.