ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.2018 Справа № 905/1045/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кошовій А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м.Суми

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відкрите акціонерне товариство Казанькомпрессормаш, м. Казань

про стягнення пені у розмірі 323237,19грн., 3% річних у розмірі 104368,56грн., інфляційні у розмірі 463782,29 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2- за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю;

від третьої особа: не з'явився.

В судовому засіданні оголошувалась

перерва з 06.03.2018 до 03.04.2018

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м.Суми, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ про стягнення суми основного боргу у розмірі 2821570,80 грн., пені у розмірі 323237,19грн., 3% річних у розмірі 79953,20грн., інфляційних у розмірі 372066,50грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №368-Р3 про надання послуг від 06.11.2015 щодо оплати вартості виконаних послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.05.2017 порушено провадження по справі № 905/1045/17.

Ухвалою від 13.06.2017 по справі № 905/1045/17 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань.

13.06.2017 відповідачем надано суду відзив на позовну заяву від 08.06.2017 №17/581.1038, в якому відповідач зазначив про відсутність підстав у відповідача для оплати послуг, наданих за договором, на дату подання позову, у звязку з чим, останній також не може нести відповідальність за прострочення виконання зобовязання у вигляді пені, інфляційних та процентів річних. Також у відзиві відповідач зазначив про порушення умов чинного законодавства при нарахуванні позивачем інфляційних.

19.09.2017 позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м.Суми, звернувся до господарського суду Донецької області з заявою про уточнення позовних вимог № 26-01/06871 від 14.09.2017, в якій зазначив, що 24.07.2017 сума основного боргу у розмірі 2821570,80 грн. була повністю сплачена відповідачем, та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 323237,19грн., 3% річних у розмірі 104368,56грн., інфляційні у розмірі 463782,29 грн.

Суд розглядає позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог №26-01/06871 від 14.09.2017.

Третя особа в судові засідання не зявилась, однак 27.09.2017 від Відкритого акціонерного товариства Казанькомпрессормаш, м. Казань надійшли письмові пояснення разом з доданими документами. Третя особа заявила клопотання про розгляд справи без їх участі у судових засіданнях, суд задовольняє означене клопотання.

Розгляд справи неодноразово відкладався, зупинявся у звязку зі зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду іноземної держави (арбітражного суду республіки Татарстан) та поновлювався.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності 15.12.2017.

Згідно п.9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 18.01.2018 суд ухвалив справу № 905/1045/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 06.03.2018 у справі № 905/1045/17 провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в розмірі 2821570,80грн. закрито у зв'язку з відсутністю предмету спору, провадження у справі, в частині решти вимог з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог вирішено продовжити на загальних підставах, призначено розгляд справи по суті на 06.03.2018 о 14:00 год. (після закінчення підготовчого засідання). 06.03.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 03.04.2018 о 12:30 год.

22.03.2018 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені на 50%.

Позивач у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідач проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

06.11.2015 між позивачем, ОСОБА_1 акціонерним товариством "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м.Суми (далі виконавець) та відповідачем, ОСОБА_1 акціонерним товариством "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ (далі замовник) укладений договір № 368-РЗ про надання послуг (далі договір), згідно до п. 1.1 якого замовник зобовязується на умовах, встановлених договором, передати виконавцю для виконання робіт заготовки (давальницька сировина), а виконавець зобовязується провести механообробку або надати інші послуги, повязані з даними заготовками, перелік яких вказується сторонами у відповідних специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору (в подальшому послуги).

Відповідно до п.2.1. договору до обовязків замовника відноситься сплата послуги виконавця в розмірі та строки, вказані в цьому договорі.

В розділі 10 договору сторони передбачили розрахунки та порядок оплати. Вартість послуг вказана в специфікаціях, які є невідємною частиною договору (п. 10.1 договору). Орієнтовна вартість послуг, що робляться за даним договором, на момент його укладання складає 5000000,00 грн. без урахування ПДВ, 1000000,00 грн. ПДВ, а всього 6000000,00 грн. з ПДВ. Загальна сума договору буде визначатися підписаними сторонами до нього специфікаціями (п. 10.2 договору). Платежі по цьому договору здійснюються банківським переказом на поточний рахунок виконавця у національної валюті України гривні в строки та на умовах, передбачених в специфікаціях (п. 10.3 договору). Оплата у розмірі 30% вартості робіт здійснюється не пізніше 10 (десяти) робочих днів від дати підписання специфікації шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок виконавця, вказаний в реквізитах в цьому договорі. Інші 70% оплати проводиться в 5-ти денний строк з моменту офіційного повідомлення виконавцем замовника про закінчення робіт та готовність до відвантаження. Порядок оплати може бути змінений за згодою сторін, що вказується у відповідній специфікації. Допускаються інші форми розрахунків, які не суперечать чинному законодавству України (п. 10.4 договору). Після узгодження сторонами відповідної специфікації до цього договору, ціна на послуги, що за нею надаються, зміні не підлягає. Датою оплати товару (продукції) вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника (п. 10.5 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і дії до 31.12.2016 (п.14.2. договору).

Як вбачається з матеріалів справи сторонами договору підписані додаток №1 до договору - специфікація №1 від 16.11.2015, та додаток №3 до договору - №2 від 20.11.2015, які визначають найменування виробу, номер креслення, кількість виробу, вид послуг, ціну без ПДВ, суму без ПДВ, залогову вартість без ПДВ, вагу, загальну вартість товару, умови поставки та оплати товару, строк виконання робіт та гарантії.

Згідно специфікації №1 від 06.11.2015 (додатку №1 до договору) кінцевій механообробки підлягають вироби: кришка 4.112.698 в кількості 3 шт., кришка 4.112.699 в кількості 3шт., кришка 4.112.702 в кількості 3 шт., кришка 4.112.703 3 шт. В п. 1 примітки специфікації №1 від 06.11.2015 (додатку №1 до договору) зазначено, що сума по специфікації складає 619749,00 грн, крім того ПДВ 20% - 123949,80 грн.; загальна сума по специфікації складає 743698,80 грн. Умови оплати: 100% на протязі 45 календарних днів з моменту приймання на складі ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань, та підписання акту приймання між відповідачем та ВАТ Казанькомпрессормаш (п. 4 примітки специфікації №1 (додаток №1 до договору) в редакції, визначеної в протоколі розбіжностей від 06.11.2015 до договору).

Згідно специфікації №2 від 20.11.2015 (додатку №3 до договору) зборці та кінцевій механообробки підлягають вироби: циліндр 3.111.576 СБ в кількості 5 шт. В п.п. 1, 4 примітки специфікації №2 від 20.11.2015 (додатку №3 до договору) зазначено, що сума по специфікації складає 1731560,00 грн, крім того ПДВ 20% - 346312,00 грн.; загальна сума по специфікації складає 2077872,00 грн. Умови оплати: 100% на протязі 45 календарних днів з моменту приймання на складі ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань, і підписання акту приймання між ПАТ «ЄМСС» та ВАТ Казанькомпрессормаш.

В додатковій угоді №3 від 15.04.2016 до договору текст п. 4 змінено та викладено в наступній редакції: «Умови оплати: 100% на протязі 45 календарних днів з моменту приймання на складі ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань».

В додатковій угоді №4 від 26.05.2016 до договору п. 10.2 договору змінено та викладено в наступній редакції: «Загальна сума договору є величиною змінною та складається із суми усіх специфікацій, оформлених до цього договору, але не може перевищувати 17000000,00 грн. без урахування ПДВ, крім того 20% ПДВ 3400000,00 грн., а усього 20400000,00 грн. з ПДВ».

На виконання умов договору позивач виконав роботи, що зазначені в специфікації №1 від 06.11.2015 (додатку №1 до договору) та специфікації №2 від 20.11.2015 (додатку №3 до договору) в докази чого надані:

- акт №19/01 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 20.01.2016 на загальну суму 743 698,80грн (специфікація №1 від 06.11.2015);

- акт №18/2 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 18.02.2016 на загальну суму 415 574,40грн (специфікація №2 від 20.11.2015);

- акт №26/2 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 26.02.2016 на загальну суму 831148,80грн (специфікації №2 від 20.11.2015);

- акт №04/03 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 04.03.2016 на загальну суму 831148,80грн. (специфікація №2 від 20.11.2015).

Вищезазначені акти підписані сторонами та скріплені печатками сторін без заперечень, таким чином, на виконання договору позивачем було виконано робіт на загальну суму 2821570,80грн.

Згідно умов договору поставки товару №301/14-083 від 26.11.2014, укладеного між ТОВ «ІнтерПромКомплект» (згідно з угодою від 23.03.2016 ТОВ «Техноком» прийняло на себе зобовязання за договором №301/14-083 від 26.11.2014 ТОВ «ІнтерПромКомплект») та ВАТ Казанькомпрессормаш, та додатків до нього ТОВ «ІнтерПромКомплект» (ТОВ «Техноком») поставило ВАТ Казанькомпрессормаш товар: кришка 4.112.698 3 шт., кришка 4.112.699 3шт., кришка 4.112.702 3 шт., кришка 4.112.703 3 шт. циліндр 3.111.576СБ 5 шт., виробництва ПАТ "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ.

Товарна накладна №17 від 11.02.2016, підтверджує отримання ВАТ Казанькомпрессормаш товару: кришка 4.112.698 3 шт., кришка 4.112.699 3шт., кришка 4.112.702 3 шт., кришка 4.112.703 3 шт., товарна накладна №13 від 21.03.2017: циліндр 3.111.576СБ 3 шт., товарна накладна №1 від 01.04.2016: циліндр 3.111.576СБ 2 шт.

В листі вих.№305/740 від 31.01.2017 ВАТ Казанькомпрессормаш підтвердило отримання по товарній накладній №17 від 11.02.2016: - кришка 4.112.698 3 шт., кришка 4.112.699 3шт., кришка 4.112.702 3 шт., кришка 4.112.703 3 шт.; по товарній накладній №13 від 21.03.2016: - циліндр 3.111.576СБ 3 шт., по товарній накладній №1 від 01.04.2016 - циліндр 3.111.576СБ 2 шт. В зазначеному листі також додаткового повідомлено, що ТОВ «ІнтерПромКомплект» та ТОВ «Техноком» є офіційними представниками, що представляють комерційний інтереси по збуту продукції ПАТ "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ.

Враховуючи умови договору № 368-РЗ від 06.11.2015 відповідач зобовязаний був оплатити послуги:

- по специфікації №1 від 06.11.2015 (додатку №1 до договору) (кінцева механобробка виробів: кришка 4.112.698 3 шт., кришка 4.112.699 3шт., кришка 4.112.702 3 шт., кришка 4.112.703 3 шт.) в розмірі 743698,80 грн. в строк до 27.03.2016, по закінченню 45 календарних днів з моменту приймання на складі ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань виробів. При цьому відсутність підписаного акту приймання між відповідачем та ОАО Казанькомпрессормаш не спростовує факт доведеності позивачем факту прийняття виробів на складі ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань. Крім того, згідно умов ст. 511 Цивільного кодексу України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Тобто, договором від 06.11.2015 № 368-РЗ, що укладений між сторонами, не може бути передбачене зобовязання ВАТ «Казанькомпрессормаш» на підписання акту приймання з відповідачем;

- по специфікації №2 від 20.11.2015 (додатку №3 до договору) (зборка та кінцева механобробка виробів: циліндр 3.111.576СБ в кількості 3 шт.) в розмірі 1246723,20грн в строк до 05.05.2016, по закінченню 45 календарних днів з моменту приймання на складі ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань виробів;

- по специфікації №2 від 20.11.2015 (додатку №3 до договору) (зборка та кінцева механобробка виробів: циліндр 3.111.576СБ в кількості 2 шт.) в розмірі 831148,80 грн в строк до 16.05.2016, по закінченню 45 календарних днів з моменту приймання на складі ВАТ Казанькомпрессормаш, м. Казань виробів.

Після порушення провадження у справі відповідачем сплачена основна сума заборгованості в розмірі 2821570,80грн., ухвалою суду від 06.03.2018 у справі № 905/1045/17 провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в розмірі 2821570,80грн закрито у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Оскільки, відповідач свої грошові зобов'язання за договором № 368-РЗ від 06.11.2015 виконав неналежним чином, отримані послуги оплатив з порушенням строку, позивач просить стягнути з відповідача пеню по специфікації №2 від 20.11.2015 у розмірі 323237,19грн, а саме по заборгованості у розмірі 1246723,20 за період з 06.05.2016 по 02.11.2016 у розмірі 195445,21 грн, та по заборгованості в розмірі 831148,80 грн за період з 17.05.2016 по 13.11.2016 у розмір 127791,98 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В п. 11.2 договору № 368-РЗ від 06.11.2015 передбачено, що за прострочення оплат, підтверджених актом виконаних робіт, замовник перераховує пеню у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення від несплаченої в строк суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, які діяла в період за який сплачується пеня.

Судом перевірено розрахунок пені з урахуванням приписів чинного законодавства, доказів наданих до матеріалів справи, і встановлено, що її розмір по специфікації №2 по заборгованості у розмірі 1246723,20 грн за період з 06.05.2016 по 02.11.2016 становить 201247,01грн, та по заборгованості в розмірі 831148,80 грн за період з 17.05.2016 по 13.11.2016 становить 131666,69 грн.

Разом з тим, враховуючи те, що згідно з вимогами ч.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 323237,19 грн., що заявлена позивачем до стягнення.

Щодо 3% річних у розмірі 104368,56грн., а саме по специфікації №1 від 06.11.2015 у розмірі 29462,70 грн за період з 28.03.2016 по 24.07.2017 (23.07.2017), по специфікації №2 від 20.11.2015 по заборгованості у розмірі 1246723,20 грн за період з 06.05.2016 по 24.07.2017 (23.07.2017) у розмірі 45394,39 грн, та по заборгованості в розмірі 831148,80 грн за період з 17.05.2016 по 24.07.2017 (23.07.2017) у розмір 29511,47 грн, інфляційних збитків у розмірі 463782,29 грн., а саме по специфікації №1 від 06.11.2015 у розмірі 145005,25 грн за період з 01.04.2016 по 30.06.2017, по специфікації №2 від 20.11.2015 по заборгованості у розмірі 1246723,20 грн інфляційні збитки у розмірі 191266,22 грн, та по заборгованості в розмірі 831148,80 грн інфляційні збитки у розмір 127510,82 грн за період з 01.06.2016 по 30.06.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За своїми ознаками 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою є самостійним способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3% річних за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН, і встановлено, що її розмір по специфікації №1 від 06.11.2015 за період з 28.03.2016 по 23.07.2017 становить 29477,23 грн, по специфікації №2 від 20.11.2015 по заборгованості у розмірі 1246723,20 грн за період з 06.05.2016 по 24.07.2017 (23.07.2017) становить 45429,66 грн, та по заборгованості в розмірі 831148,80 грн за період з 17.05.2016 по 23.07.2017 становить 29537,05 грн.

Разом з тим, враховуючи те, що згідно з вимогами ч.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 104368,56грн., що заявлена позивачем до стягнення.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН з урахуванням вимог ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013, сума інфляційних втрат становить 463782,29 грн., отже вимоги позивача про стягнення інфляційних збитків у розмірі 463782,29 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

22.03.2018 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені, в якому відповідач, з посиланням на зменшення оборотних коштів ПАТ «ЄМСС» та перевищенням сукупного розміру пені, інфляційних та 3 % річних розміру збитків позивача, просить суд зменшити розмір пені на 50% до 161618,60 грн.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач не навів причин неналежного виконання ним зобов'язання, не подав жодних доказів на підтвердження зазначених в клопотанні обставин, розмір штрафних санкцій не є надмірно великим, суд не вважає можливим застосування свого права на зменшення розміру стягуваних санкцій та відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки внаслідок неправильних дій відповідача виник спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м.Суми до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорск (84306, Донецька область, м. Краматорськ, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м.Суми (40011, м. Суми, пл. Привокзальна, 1; ) пеню у розмірі 323237,19грн., 3% річних у розмірі 104368,56грн., інфляційні у розмірі 463782,29 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 55694,38 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 03.04.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 10.04.2018.

Суддя Г.Є. Курило