ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 Справа № 917/288/18

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" вул. Зіньківська, буд. 6, м. Полтава, Полтавська область,36014

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вул.Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022

про стягнення грошових коштів в сумі4 770,66 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність № 12/16-000303 від 22.01.2018;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 10-75/1882 від 08.02.2018.

Суть справи: розглядається позовна заява Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" м. Полтава про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" м. Полтава 3 752,95 грн. заборгованості по Договору № 217035/1959 від 30.05.2017 року пені 690,54 грн., 3% річних 69,00 грн. та інфляційних втрат 258,17 грн.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на зарахування зустрічних однорідних вимог, на суму 3 752,92 грн. та припинення наступних зобов'язань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Відповідно до умов договору підряду № 217035/1959 від 30.05.2017 року Приватне акціонерне товариство "Полтавський турбомеханічний завод" м. Полтава зобов'язалося до кінця червня 2017 року виконати ремонтні роботи на Кременчуцької ТЕЦ в заводських умовах, а Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" м. Полтава оплатити їх вартість на обумовлених сторонами умовах.

З урахуванням того, що відповідач у справі оплату провів частково, заявник просить суд стягнути залишок боргу в сумі 3 752,95 грн. та додаткові нарахування за порушення грошових зобов'язань у примусовому порядку.

При ухваленні рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором підряду, відповідно до якого одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданнями другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.(ст. 837 Цивільного кодексу України). Відповідно до умов договору підряду № 217035/1959 від 30.05.2017 року Приватним акціонерним товариством "Полтавський турбомеханічний завод" відремонтовано ротор середнього і низького тиску турбоагрегату ст. № 2 Кременчуцької ТЕЦ в заводських умовах, що підтверджується підписаним сторонами актом здачі - приймання робіт № 165 від 18.07.2017 року на суму 208 497,00 грн.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботи виконано належним чином і в погоджений строк. Пунктом 4.1 договору №217035/1959 від 30.05.2017р. сторони визначили, що розрахунок проводиться шляхом 50% авансової оплати ціни договору та остаточного розрахунку протягом 10 календарних днів за фактом виконання робіт, на підставі підписаного Акту. Як вбачається із акту взаємних розрахунків 08.06.2017р. Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» було здійснено авансову оплату у сумі 104 248,50 грн. та 29.07.2017р. оплачено 100 496,55 грн. Заборгованість склала 3 752,95 грн., що підтверджується наданими доказами та не заперечується сторонами.

Разом з тим, відносно основної заборгованості судом враховано і те, що в силу вимог ст.601 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, за заявою однієї із сторін. У звязку з тим, що за умовами укладеного договору Приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод» зобовязалося виконати та здати ремонтні роботи до кінця червня 2017 року, а фактично виконало та здало 18.07.2017р., з прострочкою, за що згідно п.7.2 договору підлягає сплаті штраф у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочки, Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" надіслало заяву №01-1/105.15 від 16.08.2017р. про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3 752,95 грн. Так як вимоги сторін випливають з двох різних зобов'язань, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, в обох зобов'язаннях є речі одного роду, строк зобов'язання за обома вимогами настав, зарахування є одностороннім правочином,для чого достатньо заяви однієї сторони, а згоди іншої сторони для зарахування не потрібно, суд приходить до висновку, що в частині основної заборгованості 3 752,95 грн. зобов'язання припинилося шляхом зарахування зустрічних вимог, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

В силу вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Так як заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" датована 16.08.2017р. та відсутні докази її вручення безпосередньо позивачеві у справі, з урахуванням поштового обігу 3 дні в межах міста суд вважає, що зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог припинилося 19.08.2017р., з припиненнями наступних зобов'язань. Тому до фактичного припинення зобов'язання Приватне акціонерне товариство "Полтавський турбомеханічний завод" за прострочку оплати має право отримати компенсації передбачені ст.625 Цивільного кодексу України та укладеним договором. Разом з тим, як свідчить розрахунок, позивач визначив період нарахуванням пені, річних та інфляційних з 18.07.2017р., а саме з дня підписання акту здачі-прийому робіт по 26.02.2018р., без врахуванням того, що за умовами п.4.1 договору №217035/1959 від 30.05.2017р. остаточний розрахунок здійснюється протягом 10 календарних днів на підставі підписаного акту, а саме з 19.07.2017р., а в силу вимог ст.232 Господарського кодексу України пеня підлягає нарахуванню не більше, ніж за 6 місяців, від дня коли зобов'язання мало бути виконаним, а саме з 19.07.2017р., коли виникло право та по 19.08.2017р., коли припинилося зобов'язання.

При перевірці правильності нарахування пені, 3% річних судом встановлено, що за зобовязаннями липня та серпня 2017 року позивачем перевищено межі цього строку.

Здійснивши перерахунок пені, 3% річних, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" суд встановив, що до стягнення підлягає 152,66 грн. пені та 9,87 грн. 3% річних, розмір та період нарахування яких відповідає вимогам п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. В іншій частині вимог про стягнення пені та 3 % річних у позові відмовляється.

Щодо заявленої вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 258,17 грн. суми інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні позивачем розрахунку інфляційних витрат, позивач здійснив розрахунок без урахування періодів, коли індекс інфляції складав менше одиниці, тобто коли була дефляція, а саме за липень - серпень 2017 року.

Отже, якщо кредитор звертається за стягненням суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто, мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Враховуючи наведене, суд перевірив розрахунок інфляційних втрат зроблений позивачем та прийшов до висновку, що інфляційні витрати за весь час прострочення задоволенню не підлягають, оскільки за повний період нарахування інфляційних втрат преволюють дефляційні процеси.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача пені 152,66, 3% річних 9,87 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуально , покладається судом на сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" ( вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, Полтавська область, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" (вул. Зіньківська, буд. 6, м. Полтава, полтавська область, ) пеню 152,66 грн., 3% річних 9,87 грн. та судовий збір у сумі 60,00 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.04.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.