ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2018 р. Справа № 917/2120/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, адреса для листування: 39601, Полтавська область, м. Кременчук, Проспект Свободи, 8)

до Міського пологового будинку (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Майора Борищака, 20/3)

про стягнення 15 285,89грн.,

Суддя Ореховська О.О.

Секретар судового засідання Мацко О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні 21.03.2018р. суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повний текст буде складено протягом 10 днів.

Обставини справи: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава (далі по тексту - позивач) до Міського пологового будинку, м. Кременчук (далі по тексту - відповідач) про стягнення 15 285,89 грн., з яких 1 907,18грн. пені, 12 455,61грн. інфляційних нарахувань, 923,10грн. 3% річних за порушення термінів оплати активної та реактивної електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії № 55 від 05.09.2007р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.12.2017р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/2120/17 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання суду на 06.02.2018р.

Згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 06.02.2018р. у підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.03.2018р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.03.2018р. закрито підготовче провадження у справі № 917/2120/17. Справу призначено до судового розгляду по суті на 21.03.2018р.

Позивач та відповідач явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - ухвали суду від 13.03.2018р.

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 13.03.2017 р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Крім цього, інформація про дату, час та місце проведення судового у справі 917/2120/17, розміщена на сторінці господарського суду Полтавської області офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони у справі були обізнані про проведення судового засідання по даній справі.

Від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив відповідача (вх. № 2911 від 20.03.2018р.).

Відповідач на електронну адресу суду направив заяву (вх. № 2976 від 21.03.2018р.) про розгляд справи за відсутності свого представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частина ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті без участі в судовому засіданні представників сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо проведення розрахунків за отриману електричну енергію, внаслідок чого позивач, на підставі приписів чинного законодавства та умов договору, нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 2589 від 12.03.2018р. ) факт несвоєчасного проведення розрахунків за отриману електричну енергію не заперечує. Зазначає, що Міський пологовий будинок є неприбутковим закладом охорони здоров"я, який заснований на комунальній власності територіальної громади міста Кременчука та підпорядкований управлінню охорони здоров"я виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області і утримується за рахунок місцевого бюджету. Також відповідач вказує на те, що несвоєчасність проведення розрахунків за Договором про постачання електричної енергії виникала не з його вини, а внаслідок неузгодженості у сфері виділення бюджетних коштів; поточний борг по сплаті за послуги з постачання електричної енергії за вказаним Договором на даний час відсутній. На підставі зазначеного, відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково, зменшивши суму неустойки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

05.09.2007р. між ВАТ "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Кременчуцької філії ВАТ "Полтаваобленерго" (яке в подальшому змінило свою організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство) (постачальник електричної енергії, позивач) та Міським пологовим будинком (споживач, відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 55 (далі - Договір про постачання електричної енергії) (а.с. 18-26 т. 1).

В подальшому у Договір про постачання електричної енергії № 55 від 05.09.2007р. сторонами вносились зміни шляхом укладання Додаткових угод до нього.

В зазначеному Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне:

- постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1 Договору);

- споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п. 2.3.3 Договору);

- споживач зобов'язався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.4 Договору);

- за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми (п. 4.2.1 Договору).

У додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору ( в редакції Додаткової угоди про внесення змін (доповнень) до Договору про постачання електричної енергії № 55 від 05.09.2007р.) (а.с. 23-24 т. 1) сторони узгодили, зокрема, наступне:

- розрахунковим вважається період з 8 годин 15 числа попереднього місяця до 8 годин такого ж числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії, за регульованим тарифом (п. 1 Додатку);

- споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. У разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на підставі виставленого постачальником рахунка відповідного до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Якщо сума передоплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів (п. 2 Додатку);

- обсяг фактично спожитої електричної енергії, який підлягає оплаті на підставі виставлених постачальником рахунків, визначається відповідно до фактичних даних розрахункового обліку електричної енергії, визначених у Відомості про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії (додаток № 4 до Договору), вимок ПКЕЕ та чинного законодавства. У разі неотримання постачальником даних про покази розрахункових засобів обліку в зазначений термін ( в т.ч. ненадання споживачем Відомості про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії) визначення обсягу фактично спожитої електричної енергії та виставлення рахунків здійснюється відповідно до вимог ПКЕЕ (п. 6.39) та Додатку № 3 до цього Договору (п. 3 Додатку);

- розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача здійснюються згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (додаток № 5 до Договору) (п. 5 Додатку);

- у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення (п. 10 Додатку ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що під час дії Договору про постачання електричної енергії відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати замовлених обсягів електричної енергії виконував не належним чином, платежі з оплати електричної енергії здійснював з порушенням термінів, визначених умовами Договору.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовними вимогами про стягнення з відповідача 15 285,89грн. , з яких:

1 696,07грн. - пеня за порушення термінів оплати активної електричної енергії з червня по вересень 2017р. ;

202,18грн. - пеня за порушення терміну проведення остаточного розрахунку за отриману активну електричну енергію за січень 2017р.;

8,93грн. - пеня за порушення термінів оплати реактивної електричної енергії за період з січня по липень 2017р.;

12 326,85грн. - інфляційні втрати за порушення термінів оплати активної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.;

128,76грн. - інфляційні втрати за порушення термінів оплати реактивної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.;

910,05грн. - 3% річних за порушення термінів оплати активної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.;

13,05грн. - 3% річних за порушення термінів оплати реактивної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч.1 ст. 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що позивач належним чином виконував зобов'язання за Договором про постачання електричної енергії № 55 від 05.09.2007р.

Відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором про постачання електричної енергії , платежі з оплати замовлених обсягів електричної енергії здійснював з порушенням термінів, визначених умовами цього Договору. Дана обставина відповідачем не спростовується та підтверджується матеріалами справи, зокрема, платіжними дорученнями (а.с. 42-84, 91-113 т. 1).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору про постачання електричної енергії, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Також в п. 10 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору про постачання електричної енергії сторони узгодили, що у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

На підставі приписів чинного законодавства України та умов Договору про постачання електричної енергії, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача :

1 696,07грн. пені за порушення термінів оплати активної електричної енергії з червня по вересень 2017р. ;

202,18грн. пені за порушення терміну проведення остаточного розрахунку за отриману активну електричну енергію за січень 2017р.;

8,93грн. пені за порушення термінів оплати реактивної електричної енергії за період з січня по липень 2017р.;

12 326,85грн. інфляційних втрат за порушення термінів оплати активної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.;

128,76грн. інфляційних втрат за порушення термінів оплати реактивної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.;

910,05грн. 3% річних за порушення термінів оплати активної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.;

13,05грн. 3% річних за порушення термінів оплати реактивної електричної енергії за період з листопада 2014р. по січень 2017р.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд прийшов до висновку, що заявлені розміри нарахувань не перевищують розрахункових, відповідають вимогам чинного законодавства і є правомірними.

Щодо причин, які призвели до неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, на які вказує відповідач у відзиві на позов, суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання зобов'язань, оскільки відповідно до приписів ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів. Невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання у врегульованих законом відносинах тягне за собою наслідки у вигляді застосування на загальних підставах заходів відповідальності, передбачених цивільним кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір неустойки (в даному випадку - пеня). В обґрунтування зазначеного відповідач у відзиві посилається на те, що Міський пологовий будинок є неприбутковим закладом охорони здоров"я, який заснований на комунальній власності територіальної громади міста Кременчука та підпорядкований управлінню охорони здоров"я виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області і утримується за рахунок місцевого бюджету. Також відповідач вказує на те, що несвоєчасність проведення розрахунків за Договором про постачання електричної енергії виникала не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів; поточний борг по сплаті за послуги з постачання електричної енергії за вказаним Договором на даний час відсутній.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру пені, суд дійшов висновку, що останнє є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи наведене, інтереси позивача, а також те, що відповідач не звільнений від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов'язань, беручи до уваги те, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті основного боргу за Договором про постачання електричної енергії, той факт, що відповідач є неприбутковим закладом охорони здоров"я, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Кременчука та джерелами фінансування якого є кошти місцевого бюджету, а також те, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання взятих на себе зобов"язань за Договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за доцільне скористатись наданим йому ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України , ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України правом та зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50%, тобто до 953,59грн., цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені судом задовольняються частково в сумі 953,59грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд у позові відмовляє.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 953,59грн. пені, 12 455,61грн. інфляційних втрат та 923,10грн. 3 % річних обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача (без урахування зменшення судом розміру пені).

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського пологового будинку (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Майора Борищака, 20/3, код 01999632) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, адреса для листування: 39601, м. Кременчук, проспект Свободи, 8, код 00131819, р/р 7001 в АТ "ТАСКОМБАНК", м. Київ, МФО 339500, код 25717118) 14 332,30грн., з яких 953,59грн. - пеня, 12 455,61грн. - інфляційні втрати та 923,10грн. - 3 % річних за порушення термінів оплати активної та реактивної електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії № 55 від 05.09.2007р., а також судовий збір в сумі 1 600,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 30.03.2018р.

Суддя О.О. Ореховська