ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

03 квітня 2018 року Справа № 926/19/18

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В. за участю секретаря судового засідання Чепишка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу №926/19/18

за позовом виконувача обовязків керівника Кельменецької місцевої прокуратури в інтересах держави

в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області

до фермерського господарства Ландиш, с. Ленківці Кельменецького району

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Ленковецька сільська рада, с. Ленківці Кельменецького району

про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 03.01.2018 року № 03-22/18;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 05.02.2018 року;

від третьої особи не зявився;

за участю прокурора Балицької Р.С., посвідчення № 032766.

СУТЬ СПОРУ: виконувач обовязків керівника Кельменецької місцевої прокуратури (далі прокурор), діючи в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом, в якому просить зобовязати фермерське господарство Ландиш звільнити та повернути позивачу самовільно зайняту земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 8,5297 га, яка знаходиться в урочищі під лініями в адміністративних межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 22.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, підтверджено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 8,5297 га, яка розміщена в адміністративних межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, шляхом її фактичного використання (обробітку) без правовстановлюючих документів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування сільсько-господарської культури сої. У свою чергу відповідач добровільно вказану земельну ділянку не звільнив та позивачу не повернув, що зумовило звернення прокурора до суду із даним позовом.

Позивач надав суду пояснення, в яких позицію прокурора підтримує та просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач до закінчення підготовчого провадження звернувся до суду із заявою від 03.04.2018 року, в якій позов визнає. При цьому, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що ним дійсно була самовільно зайнята спірна земельна ділянка, оскільки між орендованими ним земельними ділянками та спірною самовільно зайнятою земельною ділянкою не було встановлено межових знаків. Разом з тим, після збирання урожаю сої у 2017 році відповідач провів оранку на вказаній земельній ділянці з метою недопущення її забурянення, однак у подальшому зобовязується її не використовувати.

Третя особа своїм правом на подання пояснень по суті справи не скористалась, водночас у листах від 05.03.2018 року та 21.03.2018 року просила суд розглянути справу за відсутністю її представника.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 22.01.2018 року, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено попереднє засідання на 13.02.2018 року, запропоновано позивачу та відповідачу надати заяви по суті спору та докази в їх обґрунтування, а також докази надіслання іншим учасникам судового процесу.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні відкласти на 01.03.2018 року за участю представників учасників судового процесу, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Ленковецьку сільську раду. У підготовчому засіданні 01.03.2018 року судом оголошено перерву до 15.03.2018 року. Ухвалою суду від 15.03.2018 року продовжено строк підготовчого провадження, відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 29.03.2018 року.

У підготовчому засіданні 29.03.2018 року прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, не надали докази місця знаходження земельної ділянки (за межами населеного пункту).

Представник відповідача звернувся із усним клопотання про перерву з метою вирішення питання про позасудовий порядок повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

У підготовчому засіданні 29.03.2018 року судом оголошено перерву до 03.04.2018 року з метою вирішення питання про позасудовий порядок повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та з метою витребування доказів місця знаходження земельної ділянки (за межами населеного пункту).

До початку підготовчого засідання 03.04.2018 року від представника відповідача надійшла заява про визнання позову.

У підготовчому засіданні 03.04.2018 року прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, у свою чергу представник відповідача подану ним заяву підтримав та позовні вимоги визнав.

При цьому, представники сторін та прокурор надали суду письмову згоду, в якій не заперечували проти розгляду даної справи по суті після закінчення підготовчого судового засідання.

За таких обставин справи та враховуючи, що строк підготовчого провадження закінчився, завдання підготовчого провадження вирішені, підстав для відкладення чи оголошення перерви у підготовчому засіданні немає, суд, керуючись положеннями ст. 182, ч.6 ст. 183 та п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №926/19/18 та початок її до розгляду по суті у судовому засідання 03.04.2018 року, про що зазначено у протоколі судового засідання від того ж числа.

Прокурор та позивач позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Натомість представник відповідача позовні вимоги визнав та просив покласти на нього 50% відшкодування судового збору.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, зясувавши обставини, на які учасники судового процесу посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки Відділу Держгеокадастру у Кельменецькому районі Чернівецької області від 30.03.2018 року №0-24-0.210-209/165-18 спірна земельна ділянка площею 8,5297 га розташована у межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області та перебуває у державній власності.

22.06.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000097, повідомлення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1 Кримінального кодексу України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки фермерським господарством «Ландиш» із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 8 га, яка розташована в адміністративних межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області. Відповідно до листа Кельменецької місцевої прокуратури №107-36-17 від 23.02.2018 р. кримінальне провадження № 0000097 від 22.06.2017 р за ознаками кримінального правопорушення частиною другою статті 197-1 Кримінального кодексу України перебуває у провадженні СВ Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області при цьому в межах його досудового розслідування станом на 23.02.2018 жодній особі не повідомлено про підозру.

Згідно протоколу огляду місця події від 11.07.2017 року земельної ділянки в урочищі «Під лініями» Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області у кримінальному провадженні № 0000097 встановлено, що вказана земельна ділянка засіяна сільськогосподарською культурою соєю, що свідчить про її фактичне використання.

Допитані у межах зазначеного кримінального провадження в якості свідків сільський голова Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_3 та землевпорядник даної ради ОСОБА_4 пояснили, що вказана земельна ділянка обробляється фермерським господарством «Ландиш» без будь-яких документів, оскільки жодним уповноваженим органом дана земельна ділянка у власність чи оренду не передавалась.

Факт самовільного використання фермерським господарством «Ланиш» земельної ділянки площею 8,5297 га Ленковецької сільської ради підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.09.2017 року № 221, проведеної державними інспекторами за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Із матеріалів перевірки дотримання вимог земельного законодавства вбачається, що відповідач самовільно захопив земельну ділянку державної форми власності загальною площею 8,5297 га, про що складено відповідний акт перевірки № 221 від 26.09.2017 року, до якого долучено геодезичні зйомки даної земельної ділянки.

У подальшому, 27 жовтня 2017 року державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку контролю повторно проведено обстеження вищевказаної земельної ділянки. Зазначеним обстеженням знову підтверджено факт самовільного захоплення землі та встановлено порушення ним вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Того ж дня, 27.10.2017 року, державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_7 складено протокол №150 про вчинення адміністративного правопорушення головою фермерського господарства «Ландиш» ОСОБА_8

Разом з тим, 27.10.2017 року державним інспектором Дроботом В.Д. закрито справу про адміністративне правопорушення, яке вчинив гр. ОСОБА_8, оскільки встановлено ознаки злочину, відповідальність за який передбачено статтею 197-1 КК України. При цьому, матеріали адміністративної справи передано до правоохоронних органів.

За самовільне зайняття та використання земельної ділянки площею 8,5297 га, яка розташована у межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, позивач нарахував відповідачу 14205,48 грн. шкоди та запропонував останньому сплатити вказану суму шкоди на рахунок Ленковецької сільської ради.

Як вбачається з платіжного доручення від 03.11.2017 року №79, відповідач сплатив на рахунок третьої особи 14205,48 грн.

Відповідачем не надано доказів оскарження чи скасування вищезазначених актів Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Факт самовільного використання фермерським господарством «Ланиш» земельної ділянки площею 8,5297 га Ленковецької сільської ради підтверджується довідкою останнього №01/02-18 від 12.02.2018 р. та визнається відповідачем у відзиві та представником в судовому засіданні. Відповідачем не надано доказів оформлення передачі Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області самовільно зайнятої земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 8,5297 га, яка знаходиться в урочищі Під лініями в адміністративних межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області.

15 березня 2018 року відповідач звернувся до позивача із заявою, в якій просив провести позапланову перевірку факту звільнення ним земельною ділянки площею 8,5297 га у с. Ленківці Кельменецького району Чернівецької області в урочищі «Під липами», що була самовільно зайнятою. При цьому, у даній заяві відповідач зазначає, що він використовував спірну земельну ділянку до жовтня 2017 року закінчення збору врожаю сої, після цього фермерське господарство «Ландиш» виорало дану земельну ділянку для уникнення забурянення. Також відповідач повідомляє, що не має наміру використовувати спірну земельну ділянку у майбутньому.

02 квітня 2018 року державними інспекторами контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_7, ОСОБА_5 у присутності голови фермерського господарства «Ландиш» ОСОБА_8 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки №123ДК/93/АП/09/01-18. У результаті перевірки встановлено, що порушення земельного законодавства, яке полягало в самовільному зайнятті та використанні спірної земельної ділянки, зафіксоване актом перевірки від 26.09.2017 року №221, усунуто шляхом збору урожаю сільськогосподарської культури (сої). Проте всупереч вимог статей 125, 126 ЗК України восени 2017 року відповідач здійснив обробіток спірної земельної ділянки (проведено оранку). Як пояснив голова фермерського господарства «Ландиш» ОСОБА_8, оранку проведено з метою забурянення земельною ділянки та приведення її в стан, що передував порушенню земельного законодавства. Станом на 02.04.2018 року винесено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості із встановленням межових знаків). У подальшому голова ФГ «Ландиш» ОСОБА_8 зобовязується спірну земельну ділянку не використовувати.

Аналогічні обставини викладені головою ФГ «Ландиш» ОСОБА_8 у поясненнях від 02.04.2018 року, які додані до акту перевірки від 02.04.2018 року №123ДК/93/АП/09/01-18

У пункті 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» господарським судам розяснено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку, тощо.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як зазначалось вище відповідно до довідки Відділу Держгеокадастру у Кельменецькому районі Чернівецької області від 30.03.2018 року №0-24-0.210-209/165-18 спірна земельна ділянка перебуває у державній власності.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з положень наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У свою чергу визначення поняття самовільного зайняття земельної ділянки наведено у статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» де, зокрема, зазначено, що такими є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Судом встановлено, що відповідач без достатніх на те підстав, а саме рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, фактично використовував земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 8,5297 га, яка розташована в урочищі під лініями в адміністративних межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, що не заперечується останнім.

При цьому, суд виходиться з того, що самовільне використання вищезазначеної земельної ділянки порушує права держави в особі позивача, як розпорядника земель державної власності, та інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель. Крім того, в результаті самовільного зайняття земельної ділянки до бюджету не надходять кошти за користування земельною ділянкою, що призводить до фактичного ослаблення економічних основ місцевого самоврядування та неможливості спрямувати ці кошти на реалізацію програм соціально-економічного розвитку, а також розподіляти видатки місцевого бюджету на охорону здоровя, освіту, соціальний захист, соціальне забезпечення громадян, охорону навколишнього природного середовища.

За приписами статті 212 ЗК України: «Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.»

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідача належить зобовязати звільнити та повернути позивачу самовільно зайняту спірну земельну ділянку.

Положеннями частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», унормовано, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову прокуратурою Чернівецької області було сплачено судовий збір у сумі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 15.12.2017 року №1538.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, прокуратурі Чернівецької області належить повернути з Державного бюджету України 800,00 грн. 50% сплаченого судового збору за подання позову.

Решту 50% судового збору слід покласти на відповідача у порядку статті 129 ГПК України та стягнути з нього на користь прокуратури Чернівецької області.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 20, 129, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязати фермерське господарство Ландиш (Чернівецька область, Кельменецький район, с. Ленківці, вул. Макарівська, 34, ідентифікаційний код 21447343) звільнити та повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А, ідентифікаційний код 39909396) самовільно зайняту земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 8,5297 га, яка знаходиться в урочищі Під лініями в адміністративних межах Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області.

3. Стягнути з фермерського господарства Ландиш (Чернівецька область, Кельменецький район, с. Ленківці, вул. Макарівська, 34, ідентифікаційний код 21447343) на користь прокуратури Чернівецької області (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21, ідентифікаційний код 02910120, банк платника ДКСУ м. Київ, код банку 820172, р/р 4946, класифікація видатків бюджету - 2800) 800,00 грн. судового збору.

4. Повернути прокуратурі Чернівецької області (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21, ідентифікаційний код 02910120) з державного бюджету України 800,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжним дорученням №1538 від 15.12.2017.

5. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя І.В. Марущак