РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2018Справа № 910/27500/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миропільська 39"

про стягнення грошових коштів.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Кирищук В.П. (представник за довіреністю);

від відповідача - Кіщук Т.В.(адвокат), Тихоненко О.П. (керівник);

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості, з урахуванням зменшення позовних вимог, за спожиту електроенергію в розмірі 57194,74 грн., 21747,99 грн. інфляційних втрат та 1839,50 грн. 3 % річних.

Відповідач позов не визнав, пославшись на те, що Позивачем безпідставно було включено вартість електричної енергії для освітлення місць загального користування та ліфтів, холостого ходу трансформатора, витрат циркуляційними насосами в бойлері, насосної станції холодної води.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як споживачем, договору від 28.11.2003 № 3515448 (з урахуванням подальших змін, далі разом - Договір), Позивач поставляє Відповідачу електроенергію, а останній зобов'язується своєчасно її оплачувати та здійснювати інші платежі, згідно з умовами Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що споживач зобов'язаний для визначення величини використаної електричної енергії знімати та надавати за установленою формою до електропостачальної організації показання розрахункових електролічильників та електролічильників субспоживачів з кожної точки обліку окремо згідно з календарним графіком (Додаток № 4), а також вести облік електричної енергії в журналі встановленої форми.

Порядок розрахунків за електроенергію та графік зняття показань електролічильників споживачів зазначений у Додатку № 4 до Договору, за яким щомісячно 20 числа споживач зобов'язується направляти свого представника до електропостачальної організації для подання звіту про використану електроенергію і документи, що підтверджують оплату за розрахунковий період. Оплата спожитої електроенергії в розрахунковому періоді здійснюється споживачем до 25-го числа. Електропостачальна організація може самостійно знімати показання електролічильників та надавати споживачеві для оплати платіжні документи, рахунки для оплати електроенергії.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Так, залученими до матеріалів справи звітам про використану Відповідачем активну електроенергію, підписаними обома сторонами, підтверджується надання Позивачем та споживання Відповідачем за період з липня червня 2013 року по вересень 2015 року (включно) електроенергії за показниками 12 точок обліку загальною вартістю 162912,87 грн. Також, у матеріалах справи наявні акти контрольного огляду засобів електричної енергії, інвентаризаційні опису ввідного пристрою та засобів обліку електроенергії юридичного споживача та рахунки-розшифровки по активній електроенергії за спірний період.

У той же час, із матеріалів справи, а саме: довідок про надходження коштів та акту звіряння розрахунків станом на 01.11.2015 вбачається, що Відповідачем було сплачено за Договором 105718,13 грн., тобто борг Відповідача становить 57194,74 грн.

Із умов укладеного між сторонами Договору вбачається, що сторони передбачили в п. 7.1. в разі встановлення розрахункових приладів обліку не на межі балансової належності електромереж, кількість врахованої ними електроенергії збільшується (зменшується) на величину втрат електроенергії в мережі від місця установки приладів обліку до межі балансової належності електромереж, враховуючи втрати в головному трансформаторі споживача, якщо такий є. При роботі такого трансформатора в режимі холостого ходу та при відсутності обліку електроенергії на високій стороні споживач оплачує розрахункові втрати холостого ходу активної та реактивної енергії. Величина нарахувань визначається згідно з Додатком 11 до Договору.

Водночас, судом відхиляються заперечення Відповідача щодо відсутності підстав для оплати останнім реактивної енергії та холостого ходу активної енергії, а також посилання на не підписання ним Додатку № 11 до Договору, яким цей розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача в трансформаторах та в лініях електропередач було встановлено. Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2009 у справі № 42/289, яке є чинним, було відмовлено Відповідачу у визнанні Договору від 28.11.2003 № 3515448 частково недійсним, а саме щодо розрахунків мережних витрат та витрат у трансформаторній підстанції, що згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України є преюдиціальним фактом для даної справи. Доказів визнання вказаного Договору з додатками до нього у передбаченому законом порядку недійсним (у цілому) матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до п. 6.25 Правил користування електричною енергією, у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі розподілу балансової належності електромереж значення обсягу електричної енергії, визначеного за показами такого засобу обліку, приводиться до відповідної межі балансової належності електромереж, а саме - втрати електричної енергії на ділянці мережі від точки обліку до точки вимірювання відносяться на рахунок організації, на балансі якої перебуває зазначена ділянка мережі.

Згідно з п. 6.26 Правил користування електричною енергією, величина технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача, що пов'язані з передачею електричної енергії в електричні мережі інших суб'єктів господарювання, визначаються цим споживачем або за домовленістю електропередавальною організацією розрахунковим шляхом відповідно до однолінійної схеми електропостачання. Погоджений електропередавальною організацією порядок розрахунків цієї величини та її значення вказується у відповідних договорах.

До того ж, судом призначалася судова економічна експертиза, згідно з висновком якої експертом встановлено, що вартість поставленої Відповідачу електроенергії за спірний період документально підтверджується в розмірі 162912,87 грн., з яких останнім було сплачено 105718,13 грн. та, таким чином, заборгованість Відповідача за Договором становить 57194,74 грн.

Одночасно, обґрунтованість включення до обсягів спожитої Відповідачем електроенергії витрат електроенергії холостого ходу, насосних і ІТП бойлерної та втрат електроенергії в мережі виходить за межі компетенції експертів, проте в матеріалах справи міститься постанова Вищого господарського суду України від 10.12.2014 у справі № 910/11002/13, у мотивувальній частині якої зазначено, що при встановлені обсягів спожитої електричної енергії Відповідачем такі втрати враховуються.

Так, предметом розгляду вказаної справи між тими ж сторонами, що й в даній справі, було стягнення заборгованості за тим же Договором від 28.11.2003 № 3515448, проте за інший період (з квітня 2012 року по червень 2013 року), та судом було встановлено правомірність врахування мережевих втрат при визначенні заборгованості Відповідача за цим Договором, згідно з п. 7.1. Договору та додатками до нього.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, факт наявності у Відповідача заборгованості за Договором у сумі 57194,74 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований. Станом на момент вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів погашення вищевказаної суми заборгованості.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок компенсаційних виплат, наданий Позивачем на підставі вказаної норми за прострочення оплати спожитої Відповідачем електричної енергії на прострочену суму заборгованості (з урахуванням зменшення позовних вимог) за період з липня 2013 року по серпень 2015 року, суд встановив, що за липень та серпень 2015 року Позивачем невірно обраховано інфляційні втрати, розмір яких має від'ємне значення, а саме: за липень 2015 року - 620,07 грн., та за серпень 2015 року - 515,02 грн., у зв'язку з чим розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з Відповідача, становить 21169,16 грн. В іншій частині (щодо 3% річних) вказаний розрахунок є арифметично вірним.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, витрати за проведення судової експертизи в розмірі 4952 грн. залишаються за Відповідачем, з огляду на те, що висновком судової експертизи було підтверджено розмір основної заборгованості Відповідача за Договором.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миропільська 39" (м. Київ, вул. Миропільська, буд. 39; ідентифікаційний код 26437533) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (м. Київ, пл. І. Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 00131305) 57194 (п'ятдесят сім тисяч сто дев'яносто чотири) грн. 74 коп. основного боргу, 17381 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят одну) грн. 20 коп. пені, 21169 (двадцять одну тисячу сто шістдесят дев'ять) грн. 16 коп. втрат від інфляції, 1839 (одну тисячу вісімсот тридцять дев'ять) грн. 50 коп. 3 % річних, а також 1463 (одну тисячу чотириста шістдесят три) грн. 77 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.04.2018.

Суддя Р.Б. Сташків