ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2018

Справа № 910/23626/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/23626/17

за позовом Управління поліції охорони в м.Києві, м. Київ,

до комунального підприємства «Київпастранс», м. Київ, в особі філії Автобусний парк №2 комунального підприємства «Київпастранс», м. Київ,

про стягнення 8 169,77 грн.,

без виклику учасників справи.

Управління поліції охорони в м. Києві (далі – Управління) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з комунального підприємства «Київпастранс» (далі – Підприємство) в особі філії Автобусний парк №2 Підприємства (далі – Філія): 7 795,20 грн. основної заборгованості, яка утворилася у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання послуг охорони майна від 30.11.2005 №3/295 (далі – Договір), та 374,57 грн. пені, а всього 8 169,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору в частині своєчасної та повної оплати вартості наданих позивачем послуг за період з червня по вересень 2017 року.

Ухвалою господарського суду від 03.01.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Позивач 15.01.2018 подав суду докази усунення недоліків, а саме підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, тому згідно з положеннями статті 174 Господарського процесуального кодексу України вказана позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та підлягає прийняттю до розгляду в порядку, встановленому статтею 176 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини п’ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у справі №910/23725/17 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано: - відповідачу у строк до 07.02.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 19.02.2018 подати відповідь на відзив.

Відповідач 02.02.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав така: позивач посилається на акти надання послуг за період червень-вересень 2017 року за двома договорами від 30.11.2005 №3/295 та №ТР3295; однак, з огляду на вказані документи, не можливо визначити на яку саме суму було надано послуги у відповідний місяць за спірним договором; таким чином, первинними бухгалтерськими документами неможливо підтвердити надані, але не оплачені, як стверджує позивач, послуги у сумі 7 759,20 грн.; що ж до суми пені, то відповідач вважає її розрахунок не обґрунтованим, оскільки позивачем не пояснюється правова природа виникнення розміру суми основного боргу.

Позивач 19.02.2018 подав суду відповідь на відзив.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.11.2005 державним закритим акціонерним товариством «Охорона-Комплекс» (виконавець) і Філією (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець зобов’язується здійснювати охорону майна замовника на об’єкті та обслуговування сигналізації на цьому об’єкті; за Договором виконавець не приймає майно замовника на зберігання і не вступає у володіння ним (пункт 2.1 Договору);

- періодом охорони майна на об’єкті вважається час з моменту прийняття виконавцем сигналізації, якою обладнаний об’єкт, під спостереження до зняття її з-під спостереження замовником у відповідності до Інструкції з користування сигналізацією (додаток 3 до Договору) (пункт 2.2 Договору);

- розрахунок вартості послуг виконавця за Договором здійснюється на підставі цін, визначених сторонами у протоколі погодження договірної ціни; вартість послуг визначається у розрахунку (пункт 3.1 Договору);

- оплата за Договором здійснюється замовником щомісячно до 20-го числа місяця, в якому надаються послуги, шляхом перерахування замовником грошових коштів у сумі місячної вартості послуг, визначеної в розрахунку, на рахунок виконавця (пункт 3.2 Договору);

- у випадку ненадходження оплати у встановлений в пункті 3.2 Договору строк виконавець надсилає замовнику письмове повідомлення з вимогою оплатити заборгованість протягом 10 днів та попередження про припинення надання послуг у випадку нездійснення оплати в зазначений строк; при несплаті заборгованості замовником у вказаний у повідомленні строк виконавець має право в односторонньому порядку припинити надання послуг замовнику через 5 днів після закінчення строку на оплату заборгованості та розірвати Договір (пункт 3.3 Договору);

- до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники акта приймання наданих послуг, який останній зобов’язаний протягом п’яти перших робочих днів наступного місяця підписанти і один примірник підписаного акта повернути виконавцю; у випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник зобов’язаний в той же строк у письмовій формі надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення (пункт 3.5 Договору);

- за умови неповернення замовником підписаного акта приймання наданих послуг чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, в строк, визначений пунктом 3.5 Договору, вважається, що послуги у такому місяці надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень, а акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами (пункт 3.6 Договору);

- за кожен день прострочення оплати за Договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (підпункт 6.2.1 пункту 6.2 Договору);

- Договір набирає чинності з 01.12.2005 та є чинним протягом 12 місяців (пункт 9.1 Договору);

- Договір поновлюється на строк, встановлений пунктом 9.1 Договору, якщо жодна із сторін не менше ніж за 15 днів до закінчення строку чинності Договору письмово не заявить про його припинення; кількість разів поновлення Договору не обмежується (пункт 9.2 Договору);

- дострокове розірвання Договору може бути здійснене: за згодою сторін; у випадку припинення права замовника на володіння та користування об’єктом; за наявності спору між замовником та третьою особою щодо права володіння та користування майном, що охороняється, або об’єктом; у випадку знищення об’єкта або сигналізації; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України або Договором (пункт 10.3 Договору);

- при достроковому розірванні Договору сторона, ініціатор розірвання Договору, повинна письмово попередити про це другу сторону у строк не менше ніж за 15 днів до дати розірвання, крім випадків, прямо передбачених Договором (пункт 10.4 Договору).

12.03.2007 Підприємством, ЗАТ «Охорона-Комплекс» та управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві укладено угоду, згідно з якою починаючи з 01.03.2007 права і обов’язки за Договором переходять від ЗАТ «Охорона-Комплекс» до управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві.

01.12.2015 Підприємством, управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві та Управлінням укладено додаткову угоду, відповідно до якої починаючи з 01.12.2015 права і обов’язки за Договором переходять від управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві до Управління.

Частиною першою статті 907 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Договору позивачем було надано, в відповідачем прийнято без будь-яких зауважень послуги на загальну суму 10 199,79 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін і скріпленими печатками юридичних осіб актами приймання-передачі виконаних робіт, а саме: від 30.06.2017 №ДНТ-009157 на суму 3 215,51 грн. (за червень 2017 року); від 31.07.2017 №ДНТ-010884 на суму 3 280,81 грн. (за липень 2017 року); від 31.08.2017 №ДНТ-013353 на суму 3 254,41 грн. (за серпень 2017 року); від 30.09.2017 №ДНТ-014346 на суму 449,06 грн. (за вересень 2017 року).

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає про те, що позивач посилається на акти надання послуг за період червень-вересень 2017 року за двома договорами від 30.11.2005 №3/295 та №ТР3295, однак, з огляду на вказані документи, не можливо визначити на яку саме суму було надано послуги у відповідний місяць за спірним договором.

Судом встановлено, що в актах приймання-передачі виконаних робіт від 30.06.2017 №ДНТ-009157, від 31.07.2017 №ДНТ-010884, від 31.08.2017 №ДНТ-013353 та від 30.09.2017 №ДНТ-014346 Управління виконало роботи за договором №3/295-Тр,3/295 від 30.11.2005.

Згідно з угодою від 12.03.2007 Договір зазначений сторонами як договір від 30.11.2005 №3/295,3/295Тр

Крім того, відповідач вказуючи про існування між сторонами двох договорів не подав суду договір від 30.11.2005 №ТР3295.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем надалися відповідачу послуги саме за спірним договором.

Претензією від 21.08.2017 №88043/29/16/01-2017 позивач пропонував протягом 10 днів перерахувати суму заборгованості за послуги охорони за Договором у сумі 9 750,73 грн.; в разі незадоволення вимог претензії надання послуг та договірні відносини будуть припинені з 01.09.2017.

Відповідач листом від 30.08.2017 №665 повідомив позивача про те, що Підприємство визнає заборгованість, не заперечує про припинення Договору, спірне питання щодо заборгованості пропонувало вирішити мирним шляхом через укладення мирової угоди.

Позивач просить стягнути з відповідача 7 795,20 грн. заборгованості.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно з актами приймання-передачі виконаних робіт відповідачу було надано послуги на загальну суму 10 199,79 грн. Доказів на підтвердження часткової оплати відповідачем боргу суду не подано.

Проте, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, то стягненню з відповідача підлягає 7 795,20 грн. заборгованості.

Що ж до стягнення 374,57 грн. пені, то слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 343 Господарського кодексу України і статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 Договору передбачено, що за кожен день прострочення оплати за Договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 374,57 грн. пені за такі періоди:

171,85 грн. з 21.06.2017 (за червень 2017 року; нарахованих на 2 436 грн. заборгованості) по 01.10.2017 (дата, визначена позивачем у розрахунку);

125,86 грн. з 21.07.2017 (за липень 2017 року; нарахованих на 2 517,20 грн. заборгованості) по 01.10.2017;

74,41 грн. з 21.08.2017 (за серпень 2017 року; нарахованих на 2 517,20 грн. заборгованості) по 01.10.2017;

2,45 грн. з 21.09.2017 (за вересень 2017 року; нарахованих на 324,80 грн. заборгованості) по 01.10.2017.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені і періоди її нарахування, судом встановлено, що періоди нарахування суми пені за червень, липень і вересень 2017 року та сума пені розраховані позивачем вірно.

Крім того, при розрахунку суми пені позивачем враховано статтю 343 Господарського кодексу України.

Разом з тим, сума пені і її період нарахування за серпень 2017 року розраховані позивачем неправильно.

За перерахунком суду сума пені нарахованої на заборгованість за серпень 2017 року і період її нарахування становить: 70,69 грн. з 22.08.2017 (оскільки 20.08.2017 вихідний день, то 21.08.2017 є останнім днем плати боргу за серпень 2017 року) по 01.10.2017 (дата, визначена позивачем у розрахунку).

Отже, стягненню з відповідача підлягає 370,85 грн. пені за розрахунком суду; у стягненні решти суми пені (3,72 грн.) слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2; ідентифікаційний код 31725604) в особі філії Автобусний парк №2 комунального підприємства «Київпастранс» (02090, м. Київ, вул. Празька, буд. 7; ідентифікаційний код 05446692) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Управління поліції охорони в м. Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, 9; ідентифікаційний код 40109147): 7 795 (сім тисяч сімсот дев’яносто п’ять) грн. 20 коп. основної заборгованості; 370 (триста сімдесят) грн. 85 коп. пені і 1 599 (одну тисячу п’ятсот дев’яносто дев’ять) грн. 27 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.04.2018.

Суддя                                                    В.О. Демидов