РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2018 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Боброва Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Степаненко К.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу 927/47/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство охорони СБ, пр-т Перемоги, буд. 65, м. Київ, 03062

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Горизонт, вул. Центральна, 11, с. Липове, Талалаївський район, Чернігівська область, 17222;

про: стягнення заборгованості в сумі 68820,37 грн

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 адвокат, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №005598 від 23.04.2015 року, довіреність № б/н від 02.01.2018;

відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 1 від 01.02.2018.

Товариством з обмеженою відповідальністю Агентство охорони СБ подано позов до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Горизонт про стягнення заборгованості в сумі 68820,37 грн.

Як вбачається із позовної заяви, позивач, як на підставу позову, посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного 01.06.2017 між сторонами договору № 05 про охорону обєкту, внаслідок чого останній має заборгованість за надані позивачем послуги на загальну суму 65306,18 грн, з них за жовтень 2017 року 18000,00 грн, за листопад 2017 року 47306,18 грн.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 65306,18 грн основного боргу за договором № 05 від 01.06.2017 про охорону обєкту, 2443,19 грн пені за прострочення виконання грошового зобовязання, 810,00 грн інфляційних втрат, 261,00 грн 3% річних, а також 1762,00 грн на відшкодування сплаченого позивачем судового збору та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До початку призначеного підготовчого засідання від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.65), в якому відповідач позов визнає частково в сумі заборгованості за надання позивачем послуг у листопаді 2017 року на суму 47306,18 грн, заперечуючи проти іншої частини заявлених позивачем вимог.

Відповідач, зокрема, вказує на те, що протягом жовтня 2017 року позивач (виконавець послуг) систематично порушував взяті на себе за укладеним договором зобовязання. Крім того, внаслідок недобросовісного та неналежного виконання охоронцями своїх обовязків було пошкоджено майно відповідача (автомобіль директора), в результаті розмір понесених відповідачем збитків фактично перевищив предявлену позивачем суму доплати за жовтень 2017 року.

Стосовно заявленого позивачем розміру судових витрат, відповідач заперечує проти зазначеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу та вважає його неспівмірним з реально наданою допомогою, складністю справи та часом, витраченим на надання відповідних послуг.

Позивачем до призначеного на 20.03.2018 підготовчого засідання надано відповідь на відзив (а.с.116), в якому представник позивача з відзивом не погоджується з мотивів, викладених у відповіді. У відповіді представник позивача, зокрема, додатково до викладеного у позовній заяві, надав опис часу, витраченого на правничу допомогу, для доведення фактичних витрат позивача на професійну правничу допомогу.

В підготовчому засіданні 20.03.2018 за письмовим клопотанням відповідача суд долучив до матеріалів справи докази сплати відповідачем наданих позивачем охоронних послуг за листопад 2017 року в сумі 47306,18 грн (а.с.130-132).

Суд відмовив у задоволенні письмової заяви свідка ОСОБА_3 (а.с.129) та ухвалою від 05.04.2018 (а.с.148) повернув письмову заяву відповідача про забезпечення доказів (а.с.133)

Розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Горизонт» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство охорони «СБ» (Виконавець) 01.06.2017 укладено Договір № 05 про охорону обєкту (далі Договір) (а.с.17-20), згідно з умовами якого Замовник доручає та оплачує, а Виконавець, на підставі Ліцензії, виданої МВС України (наказ № 331 від 21.04.2017), бере на себе зобовязання з охорони обєкту, зазначеного у Дислокації (Додаток № 1) (а.с.21), збереження матеріальних цінностей, що знаходяться на обєкті та забезпечення пропускного режиму на ньому.

У п.2.1.1 Договору Замовник зобовязався своїм наказом ввести у дію Інструкцію охоронникам, які здійснюють охорону обєкту.

Відповідно до п.2.2.1 Договору, Замовник має право перевіряти несення чергування співробітниками Виконавця, а також віддавати їм вказівки, повязані з охороною обєкту, якщо це не суперечить вимогам цього Договору та Інструкції охоронникам, які здійснюють охорону обєкту, з відображенням результатів перевірки і вказівок у Книзі контролю.

Замовник також має право визначити довірену особу для взаємодії з Виконавцем у питаннях здійснення заходів охорони (п.2.2.3 Договору).

За договором Виконавець зобовязався здійснювати охорону обєкту відповідно до Дислокації (Додаток № 1) (п.2.3.1 Договору).

Згідно з п.2.3.2 Договору погоджувати із Замовником види заходів охорони, умови початку (закінчення) здійснення заходів охорони.

Відповідно до п.2.3.11 Договору Виконавець має право змінити охоронника при виявленні несумлінного виконання ним своїх обовязків, в тому числі і на вимогу Замовника.

У ході охорони обєкту, згідно з п.2.3.12 Договору, Виконавець зобовязаний забезпечити постійне знаходження своїх співробітників на своїх робочих місцях.

Сторони у п.2.4 Договору визначили, що порядок виконання обовязків, викладений у Інструкції охоронникам, які здійснюють охорону обєкту.

Здача (прийом) службових приміщень під охорону, їх закриття (відкриття) здійснюється лише співробітниками Виконавця, у порядку, визначеному Інструкцією охоронникам, які здійснюють охорону обєкту (п.2.5 Договору).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, що визначається Замовником у Акті розрахунків збитків, повинен бути підтверджений відповідними документами (актом інвентаризації) і розрахунками вартості викрадених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, складеними за участю Виконавця та завіреними з бухгалтерськими даними. До збитків, що підлягають відшкодуванню, виключається вартість викраденого або знищеного майна, розмір зниження у ціні пошкоджених товарно-матеріальних цінностей або витрати, проведені на відновлення пошкодженого майна (п.3.4 Договору).

У п.3.6 Договору Сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати послуг Виконавця, Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п. 4.1 Договору вартість послуг становить 72000,00 грн (у т.ч. ПДВ 20%, що становить 12000,00 грн).

Оплата Замовником наданих послуг з охорони, відповідно до п. 4.2 Договору, здійснюється щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, на підставі рахунку-фактури та акту прийому-передачі наданих послуг, наданих Виконавцем.

Факт належного виконання послуг Виконавцем та прийняття їх Замовником засвідчується Актом прийому-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками Сторін (п.4.3 Договору).

У п.4 Договору Сторони застережили, що у випадку заборгованості Замовника більше 10 календарних днів, надання охоронних послуг Виконавцем припиняється до повного погашення заборгованості.

Згідно з п.5.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє безстроково.

Як вбачається з матеріалів справи, оплату за надані позивачем у жовтні 2017 року послуги з охорони позивач отримав лише 09.11.2017 в розмірі 54000,00 грн, тобто не в повному обсязі. Решту послуг з охорони за жовтень 2017 року у розмірі 18000,00 грн позивач не отримав.

Листом від 15.11.2017 № 15/11 (а.с.25) позивач повідомив відповідача, що оскільки станом на 15.11.2017 Замовник лише частково сплатив охоронні послуги за жовтень 2017 року у розмірі 54000,00 грн, то у випадку несплати решти суми (18000,00 грн) до 20.11.2017 він буде змушений зняти охорону 21.11.2017 та розірвати Договір.

21.11.2017 надання позивачем послуг з охорони обєкту Замовника було припинено, у звязку з несплатою відповідачем у повному обсязі охоронних послуг за жовтень 2017 року.

За листопад 2017 року плату у розмірі 47306,18 грн позивачем нараховано у звязку з тим, що охоронні послуги за цей місяць надавалися протягом 20 календарних днів з 01.11.2017 по 20.11.2017.

Рахунок-фактура № СФ-0000095 від 20.11.2017 (а.с.22) та Акт № ОУ-0000095 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.11.2017 за охоронні послуги за листопад 2017 року (а.с.23) були направлені відповідачу 24.11.2017 цінним листом з описом вкладення у цінний лист від 24.11.2017 та отримані останнім 28.11.2017 (а.с.24).

Вищенаведене відповідачем не заперечується.

Після відкриття провадження у справі, відповідачем платіжним дорученням № 3380 від 27.02.2018 (а.с.31) сплачено 47306,18 грн оплати за охоронні послуги згідно з рахунком-фактурою № СФ-0000095 від 20.11.2017.

Отже, провадження у справі в частині стягнення 47306,18 грн основного боргу підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України відсутній предмет спору.

Щодо іншої частини позовних вимог, то, як вказувалося вище, пояснюючи у відзиві на позовну заяву несплату охоронних послуг за жовтень 2017 року в розмірі 18000,00 грн, відповідач зазначає, що протягом жовтня 2017 року Виконавець систематично порушував взяті на себе зобовязання, у вигляді неналежного виконання своїх обовязків, а саме: перебування на робочих місцях в нетверезому стані, залишення робочих місць без нагляду, неодноразові бійки між співробітниками Виконавця. Вищезазначені порушення мають підтвердження фото та відео фіксацією (фото відео повідомленнями про інциденти керівництва позивача, внаслідок чого проводилася заміна співробітників позивача, скоєння ДТП охоронцями в нетверезому стані, яке було зафіксовано співробітниками місцевої поліції. Крім того, внаслідок недобросовісного та неналежного виконання охоронцями своїх обовязків, було пошкоджено майно відповідача (автомобіль директора), в результаті, розмір понесених збитків фактично перевищив предявлену суму доплати за жовтень місяць 2017 року.

На доказ наведених обставин, відповідачем надано лише відповідь т.в.о. начальника Талалаївського ВП ГУНП в Чернігівській області (а.с.127) на лист СТОВ Агрофірма «Горизонт» вих.15 від 16.03.2018 (а.с.126), в якому директор товариства просив, у звязку з розглядом судової справи у Господарському суді Чернігівської області по факту неналежного виконання обовязків працівниками ТОВ «Агентство охорони «СБ», а саме ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що мало місце протягом жовтня місяця 2017 року, надати компрометуючі (?) матеріали на вищевказаних громадян, якщо такі маються.

Проте, відповідачем не надано суду передбаченої Договором (п.2.2.1) Інструкції охоронникам, які здійснюють охорону обєкту, в якій викладений порядок виконання обовязків охоронцями, Книги контролю з відображенням у ній довіреною особою відповідача результатів перевірок і вказівок Виконавцю.

Вказуючи на пошкодження майна (автомобіль директора), відповідачем не надано доказів, зокрема, перебування автомобіля на балансі товариства та передачі його під охорону.

Відповідачем не надано будь-яких двосторонніх актів, в яких зафіксовані порушення, на які він посилається у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивачем надано достатні докази, які дають змогу дійти висновку про задоволення позовних вимог. Проте, відповідачем, у свою чергу, не надано доказів (ст.76-79 ГПК України), які б спростували викладені у позовній заяві обставини.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенні в сумі 18000,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 2443,19 грн пені за період з 05.11.2017 по 10.01.2018.

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, ч.6 ст.231 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Як зазначалося вище, відповідно до п.3.6 Договору, у випадку несвоєчасної оплати послуг Виконавця, Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. .

Враховуючи те, що сума основного боргу не була своєчасно сплачена відповідачем, відповідно до розрахунку позивача, відповідачу нараховано та предявлено до стягнення 2443,19 грн пені за період з 05.11.2017 по 10.01.2018.

Розглянувши розрахунок, беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено затримку виконання відповідачем взятих на себе договірних зобовязань, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення пені. Вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем в позовній заяві заявлена вимога про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 261,00 грн за період з 05.11.2017 по 10.01.2018 та інфляційних втрат в сумі 810,00 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши розрахунки позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню 18000,00 грн основного боргу, 810,00 грн інфляційних витрат, 261,00 грн - 3% річних та 2443,19 грн пені.

Також, крім витрат по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідача 7000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

На підтвердження факту понесення вказаних витрат представником позивача надано суду договір № 02/01-18 від 02.01.2018 про надання правничої допомоги, укладений між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 (а.с.45-47), платіжне доручення № 5 від 10.01.2018 про сплату 7000,00 грн, з призначенням платежу за надання правничої допомоги, згідно Договору № 02/01-18 від 02.01.2018(а.с.49), а також Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 (а.с.121). Також представником позивача надано інформацію про витрачений час на надання правничої допомоги (а.с.118-119).

На підтвердження наявності у ОСОБА_1 статусу адвоката надано копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 005598 від 23.04.2015 (а.с.44).

Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлені до стягнення позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та доведеними.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 86, 129, 231-233, 236-238, 240, 241, 242, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В частині стягнення 47306,18 грн основного боргу провадження у справі закрити.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Горизонт» (вул. Центральна, 11, с. Липове, Талалаївський район, Чернігівська область, 17222), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство охорони «СБ» (пр.-т Перемоги, буд. 65, м. Київ, 03062), код ЄДРПОУ 000,00 грн основного боргу, 810,00 грн інфляційних витрат, 261,00 грн - 3% річних, 2443,19 грн пені, 1762,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 7000,00 грн на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області.

В судовому засіданні 05.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено та підписано 13.04.2018.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.М. Бобров