УХВАЛА

12 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/2060/17

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017

та на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2017

за позовом Міністерства оборони України

до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військогового та спеціального призначення "Укрспецекспорт"

про стягнення суми боргу у розмірі 965 142,96 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.11.2017 відхилено клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору та повернуто касаційну скаргу заявнику.

26.03.2018 Міністерство оборони України повторно звернулось із касаційною скаргою до Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що структурним підрозділом, відповідальним за виконання державного оборонного замовлення довгий час приймалося рішення щодо подальшого оскарження вказаного рішення (лист Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України). З огляду на те, що пропущення строку відбулося не з вини представників Юридичного департаменту Міністерства оборони України, просять визнати зазначені обставини поважними та такими, що порушили право Міністерства оборони України на касаційне оскарження та поновити пропущений строк.

Відповідно до частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Ухвала Вищого господарського суду України прийнята 09.11.2017, а повторно подана касаційна скарга заявника 26.03.2018, тобто після спливу чотирьох місяців з дати прийняття зазначеної ухвали.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб'єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови і вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг одним господарюючим суб'єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Таким чином, доводи, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, що структурним підрозділом довгий час приймалося рішення щодо подальшого оскарження є неповажними.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано оригінал платіжного доручення №248/228 від 08.02.2018 про сплату судового збору у сумі 28 955,00 грн.

У платіжному дорученні вказані реквізити, а саме рахунок отримувача зазначений Вищого господарського суду України - 0007.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

Отримувач коштів: УК у Печерському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві

Код банку отримувача: 820019

Рахунок отримувача: 0007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Оскільки сплата судового збору відбулась відповідно до платіжного доручення 08.02.2018, заявнику необхідно було сплатити судовий збір згідно із вищезначених реквізитів як до Верховного Суду.

Враховуючи викладене, платіжне доручення №248/228 від 08.02.2018 про сплату судового збору у сумі 28 955,00 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання заявником касаційної скарги до Верховного Суду.

З урахуванням зазначеного, заявнику потрібно надати до Касаційного господарського суду докази сплати судового збору сплачені до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно зазначених реквізитів рахунку, як до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху у випадку, зокрема, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Для усунення недоліків касаційної скарги заявник може навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, з обґрунтуванням таких підстав та наданням доказів на їх підтвердження, необхідно подати до Касаційного господарського суду докази сплати судового збору зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно зазначених реквізитів рахунку, як до Верховного Суду.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без руху до 11.05.2018.

2. Встановити Міністерству оборони України строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Міністерству оборони України надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський