ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2018 Справа № 917/329/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши

заяву Фермерського господарства "Росток-2004"

про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовною заявою Фермерського господарства "Росток-2004" (с. Нова Іванівка, Лозівський район, Харківська область, 64670)

до Приватного підприємства "ТМ-Новатор" (вул. 278 квартал, буд.7а., кв.3, м. Кременчук, Полтавська область, 39627

про стягнення 1715361,42грн.

встановив:

Позивачем подано заяву про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на банківський рахунок, що належить відповідачу в сумі 1772572,83грн.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що відповідач в порушення вимог статті 759 та ч. 1 статті 903 Цивільного кодексу України ухиляється від виконання своїх обов’язків щодо оплати орендної плати за договором оренди техніки №26/17 від 26.04.2017 року; невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

При вирішенні даної заяви судом зазначається таке.

За ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобіганню порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд вважає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження наявності обставин, які б утруднили виконання судового рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у забезпеченні позову.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т. М. Безрук