ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" квітня 2018 р.Справа № 922/937/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши скаргу Приватного агропромислового підприємства "Юліан" на дії державного виконавця під час виконання рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк", м Київ
до Приватного агропромислового підприємства "Юліан", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 5331623,65 грн.
за участю представників:

заявника (боржника) ОСОБА_2, довіреність б/н від 10.04.2018 року;

стягувача не з'явився;

ВДВС ОСОБА_1, довіреність б/н від 02.01.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19 квітня 2017 року у справі № 922/937/17 були задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "Юліан" заборгованості за кредитним договором, а саме основного боргу в сумі 5003929.80 грн.; процентів в сумі 210026,04 грн.; процентів за неправомірне користування кредитом в сумі 67278,10 грн.; витрат по сплаті судового збору в сумі 79218,50 грн.

05 травня 2017 року господарським судом Харківської області, на виконання вищезазначеного рішення, було видано відповідний наказ.

03.04.2018 року до загального відділу діловодства господарського суду Харківської області від Приватного агропромислового підприємства "Юліан" надійшла скарга на дії державного виконавця (вх. № 8764 від 03.04.2018 року), в якій скаржник просить:

1. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, щодо визначення вартості та оцінки майна боржника та використання в межах виконавчого провадження ВП №55293224 Звіту №2044/18 від 16.02.2018 року про оцінку майна нежитлова будівля літ. "А-2", загальною площею 1641.1 кв. м.. що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Слави, 1, власником яких є Приватне агропромислове підприємство "Юліан" (ІПН: 23469389). виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4

2. Визнати протиправним Звіт №2044/18 від 16.02.2018 року про оцінку майна нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною площею 1641,1 кв. м., що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Слави, 1, власником яких є Приватне агропромислове підприємство "Юліан" (ІПН: 23469389), виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, який має сертифікат, виданий 1.03.2016 року за№173 Фондом державного майна України.

3. Зупинити передачу майна - нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною площею 1641,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Слави, 1, власником яких є Приватне агропромислове підприємство "Юліан" (ІПН: 23469389), на реалізацію на електронних торгах за ціною, визначеною відповідно до виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, який має сертифікат, виданий 01.03.2016 року за №173 Фондом державного майна України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 квітня 2018 року у справі № 922/937/17 скаргу прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.04.2018 року на 12:30 год.

05.04.2018 року від заявника надійшла заява про приєднання до матеріалів справи додаткових документів, які були досліджені судом та приєднані до матеріалів справи.

05.04.2018 року було повідомлено стягувача та Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (далі - ВДВС) про час та місце розгляду скарги, що підтверджується відповідними телефонограмами.

В судовому засіданні 10.04.2018 р. представник скаржника (боржника) вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник ВДВС в судовому засіданні 10.04.2018 року проти задоволення скарги заперечував та надав копії матеріалів виконавчого провадження, які були досліджені судом та приєднані до матеріалів справи.

Стягувач правом на участь в судовому засіданні 10.04.2018 року не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, стягувач про розгляд скарги судом був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи наведене, визначений ст. 342 ГПК України десятиденний строк для розгляду скарги, належне повідомлення всіх учасників судового процесу про розгляд скарги судом, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представників стягувача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та скарги, вислухавши пояснення представників боржника та ВДВС, суд встановив наступне.

Як вже було зазначено, на виконання рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2017 року у справі № 922/937/17, 05.05.2017 року було видано наказ про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "Юліан" заборгованості за кредитним договором, а саме основного боргу в сумі 5003929.80 грн.; процентів в сумі 210026,04 грн.; процентів за неправомірне користування кредитом в сумі 67278,10 грн.; витрат по сплаті судового збору в сумі 79218,50 грн.

04.12.2017 року старшим державним виконавцем ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного наказу.

05.12.2017 року старшим державним виконавцем ВДВС було винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною площею 1641,1 кв. м. розташовану за адресою: м.Харків, просп. Слави, 1, яка належить на праві власності боржнику.

07.02.2018 року старшим державним виконавцем ВДВС було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені. За зазначеною постановою суб'єктом оціночної діяльності - суб'єкта господарювання було призначено ФОП ОСОБА_4, який має сертифікат, виданий 01.03.2016 року за №173 Фонду державного майна України (строк дії 01.03.2019) у виконавчому проваджені з примусового виконання наказу № 922/937/17 від 05.05.2017 року.

20.03.2018 року ФОП ОСОБА_4 було надано звіт №2044/18 від 16.02.2018 року про оцінку майна (далі - Звіт). За даним Звітом оціночна вартість об'єкту оцінки (нежитлова будівля літ. "А-2", загальною площею 1641,1 кв. м. розташована за адресою: м. Харків, просп. Слави, 1) складає 6163000 грн.

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що держаний виконавець не відправив йому повідомлення про оцінку майна, тому у боржника не було можливості дізнатися та оскаржити Звіт у десятиденний строк.

20.03.2018 року Приватне агропромислове підприємство "Юліан" дізналось, що на веб-сайті https://setam.net.ua/ розміщене інформаційне повідомлення про реалізацію (шляхом проведення електронних торгів за принципом аукціону) арештованого нерухомого майна.

Відповідно до зазначеного вище посилання даний об'єкт виставлено на торги 06 березня 2018 року, за номером лоту 268574, дата та час проведень и аукціону - 05 квітня 2018 09:00, початкова вартість 6163000,00 грн., організатор торгів: Державне підприємство "СЕТАМ" (01001. м. Київ. вул. Стрілецька. 4-6: ідентифікаційний код: 39958500).

Задля встановлення точної вартості зазначеного вище об'єкту, скаржником була проведена оцінка майна від 02.04.2018 року суб'єктом оціночної діяльності, яка відрізняється від оцінки ФОП ОСОБА_4 на значну суму, що, на думку скаржника, підтверджує незаконність, необ'єктивність та невірність звіту, покладеного в основу дій державного виконавця.

Скаржник вказує, що за виконаною ФОП ОСОБА_4 оцінкою вартість зазначеного вище об'єкту оцінки встановлена не точно, не були враховані всі дані щодо стану зазначеного об'єкту, не враховані всі невіддільні поліпшення та стан будівлі в цілому, тому така оцінка має бути визнана недійсною.

Таким чином, скаржник вважає неправомірними дії державного виконавця, щодо визначення вартості та оцінки майна боржника та використання в межах виконавчого провадження ВП № 55293224 Звіту з оцінки майна.

Заслухавши пояснення представників скаржника та ВДВС, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій (далі Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі Закон № 2658), звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Визнання вартості, оцінка майна боржника (стаття 57 Закону № 1404) є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК України. Така позиція наведена у пункті 9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Згідно з приписами ст. 3 Закону № 2658, оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч.ч 1, 2, 5 ст. 58 Закону № 1404, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

У правовій позиції Верховного Суду України, яка була викладена у постанові №6-143цс 14 від 17 грудня 2014 року та у постанові №6-813цс15 від 02 вересня 2015 року, зазначено, що під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Тобто, виходячи з зазначеного правового висновку Верховного Суду України державний виконавець ВДВС був зобов'язаний отримати належне підтвердження отримання боржником звіту про оцінку майна, і тільки виключно після цього та спливу встановленого ч. 5 ст. 57 Закону № 1404 десятиденного строку на оскарження звіту про визначення вартості чи оцінки манна, мав право направляти заявку на реалізацію арештованого майна боржника.

Проте, ані матеріали справи, ані надані представником ВДВС документи не містять доказів отримання боржником повідомлення про оцінку майна, тому у останнього не було можливості дізнатися та оскаржити зазначений Звіт у десятиденний строк, а державний виконавець, в свою чергу, не мав право направляти заявку на реалізацію арештованого майна боржника.

Крім того, частиною 6 ст. 9 Закону № 2658 передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому ОСОБА_5, використовуються в інших національних стандартах.

ОСОБА_5 (п. п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, статтею 11 Закону № 2658 визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього. Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об'єкта оцінки - житловий будинок, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити замовник.

Вищевикладена правова позиція також знайшла своє відображення у практиці Вищого господарського суду України (постанова від 15.02.2017 року у справі №907/797/13).

В той же час, суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4, в процесі проведення оцінки не проводився особистий огляд об'єкту оцінки. Жодних повідомлень про необхідність надання доступу експерту для особистого огляд об'єкту оцінки на адресу боржника не надходило. Таким чином, в рамках виконавчого провадження замовником оцінки (державним виконавцем) не було вжито жодних заходів щодо забезпечення доступу суб'єкта оціночної діяльності до майна. У матеріалах виконавчої справи відсутні докази на підтвердження неможливості особистого огляду об'єкта (звернення до замовника експертизи про забезпечення доступу до об'єкта оцінки, відповідь замовника експертизи, акт про незабезпечення доступу до приміщення тощо).

З наданої скаржником копії звіту №2044/18 від 16.02.2018 року про оцінку майна 25 березня 2018 року вбачається, що значення ринкової вартості наведене в Звіті ґрунтувалися на даних, які були відомі оцінювачу - ФОП ОСОБА_4 від замовника - ВДВС, про що сам оцінювач зазначив у примітках до Звіту. Оцінювач також зазначає, що особисто не оглядав об'єкт оцінювання і керувався лише матеріалами виконавчої служби і його звіт та оцінку можуть бути неточними (вартість недійсною) та доповнені більш точною інформацією.

Таким чином, належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки матеріали звіту не містять, зокрема внутрішніх фотографії об'єкта оцінки. При чому суб'єктом оцінювання не заперечував той факт, що він не ознайомлювався із внутрішнім станом будинку.

Також ані особа, дії якої оскаржуються, ані зацікавлені особи не надали до суду доказів неможливості проведення внутрішнього огляду будинку та відповідних дій та зусиль які вони приклали для проведення внутрішнього огляду.

При цьому, матеріали справи містять звіт про визначення ринкової вартості спірного нерухомого майна, виконаний іншим субєктом оціночної діяльності, а саме ФОП ОСОБА_6, відповідно до якого вартість спірного майна, станом на 02.04.2018 року, складає 14431833,00 грн. без ПДВ, що в більше ніж в 2 рази перевищує вартість майна зазначену у Звіті.

Суд вважає наявність вказаного звіту обставиною, що ставить під сумнів правильність оскаржуваного Звіту.

В ч. 1 ст. 74 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

В п. 9.13. Постанови Пленуму ВГСУ від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розяснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, встановивши, що суб'єктом оцінювання (ФОП ОСОБА_4О.) не проводився огляд (обстеження) об'єкта оцінки, що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконними дії державного виконавця ВДВС по проведенню оцінки майна та визнання протиправною оцінки майна, яка була проведена ФОП ОСОБА_4 та зафіксована у Звіті №2044/18 від 16.02.2018 року.

На підставі ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 1, 57 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 3, 11, 12, ч.6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" , керуючись ст.ст. 18, 74, 86, 232-234, 240, 342 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного агропромислового підприємства "Юліан" на дії державного виконавця (вх. № 8764 від 03.04.2018 року) задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, щодо визначення вартості та оцінки майна боржника та використання в межах виконавчого провадження ВП №55293224 Звіту №2044/18 від 16.02.2018 року про оцінку майна нежитлова будівля літ. "А-2", загальною площею 1641.1 кв. м.. що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Слави, 1, власником яких є Приватне агропромислове підприємство "Юліан" (ІПН: 23469389). виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4

3. Визнати протиправним Звіт №2044/18 від 16.02.2018 року про оцінку майна нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною площею 1641,1 кв. м., що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Слави, 1, власником яких є Приватне агропромислове підприємство "Юліан" (ІПН: 23469389), виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, який має сертифікат, виданий 1.03.2016 року за№173 Фондом державного майна України.

4. Зупинити передачу майна - нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною площею 1641,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Слави, 1, власником яких є Приватне агропромислове підприємство "Юліан" (ІПН: 23469389), на реалізацію на електронних торгах за ціною, визначеною відповідно до виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, який має сертифікат, виданий 01.03.2016 року за №173 Фондом державного майна України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 253-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_7