ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 912/1704/17

Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл"

відповідач - селянське (фермерське) господарства "МАКС"

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу селянського (фермерського) господарства "МАКС"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у складі Березкіної О.В. - головуючого, Іванова О.Г., Дарміна М.О. від 24 жовтня 2017 року та рішення Господарського суду Кіровоградської області у складі Тимошевської В.В. від 23 серпня 2017 року

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" (далі - позивач) звернулося з позовом до селянського (фермерського) господарства "МАКС" (далі - відповідач) про стягнення 193 988,19 грн. боргу, 17 343,14 грн. пені, 6 784 грн. 3% річних та 53 150,16 грн. штрафу.

2. Позов мотивований невиконанням відповідачем зобов'язань з оплати скоригованої вартості товару за договором поставки від 13 грудня 2013 року № CVS58702, за яким відповідач (покупець) 20.12.2013 отримав товар за відповідним актом приймання-передачі, проте оплатив його лише частково.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23 серпня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2017 року, позов задоволений частково.

3.1. Стягнуто з відповідача на користь позивача 169 423,09 грн. боргу та 4 695,90 грн. 3% річних. В іншій частині позову відмовлено.

4. Судові рішення мотивовані наступним.

5. Умовами укладеного між сторонами договору поставки від 13 грудня 2013 року № CVS58702 передбачено особливий порядок розрахунків за договором після поставки товару із застосуванням базової ціни товару, яка підлягає коригуванню у випадку зміну курсу долара США до гривні, а саме: у випадку, якщо покупець здійснює оплату товару за простроченим рахунком, то коригування остаточної ціни товару за формулою, яка передбачена умовами договору (з урахуванням зміни курсу долара США), здійснюється одноразово на момент повної оплати товару згідно з виставленим рахунком.

6. 13.12.2013 між сторонами підписано специфікацію, в якій сторони обумовили поставку товару: нітроамофоска NPK 16:16:16 в кількості 5 тон за базовою ціною одної одиниці 18583,50 грн. та аміачну селітру в кількості 25 тон базовою ціною одної одиниці 76042,50 грн. Згідно з вказаною специфікацією сторони погодили, що: середній курс долара США до гривні - 8,30; строк поставки - 30.12.2013; термін сплати повної вартості товару - 10.10.2014; умови оплати - за умови застосування п. 3.4.3 Договору: оплата після поставки - 100% від загальної вартості товару, вказаної в специфікації; коригування ціни здійснюється відповідно до положень Договору.

7. На виконання умов договору та специфікації 20.12.2013 відповідачем отримано погоджений товар, вартість якого підлягала оплаті з урахуванням коригування остаточної ціни товару згідно з п.п. 3.4.3.4.3. п.3.4.3 договору та додаткових умов, погоджених у специфікації, у строк до 10.10.2014. Проте вказаний товар був оплачений частково та з простроченням.

8. Здійснивши перевірку здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог, суди провели власний розрахунок заборгованості відповідача за формулою, визначеною умовами договору, а також з урахуванням умов оплати, встановлених в договорі та специфікації, в результаті чого дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 169 423,09 грн. При цьому судами зазначено, що остаточна ціна товару повинна визначатися за формулою одноразово на момент повної оплати ціни товару згідно зі специфікацією, з урахуванням часткової оплати товару.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. У листопаді 2017 року відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить вказані судові рішення змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 40 867,02 грн. основного боргу та 3 254,81 грн. 3% річних.

Аргументи учасників справи

Доводи відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

10. Судами неналежним чином досліджено та неправильно застосовано умови договору щодо порядку коригування вартості товару, що призвело до помилкового розрахунку суми основного боргу та, відповідно, неправильного нарахування 3% річних.

Позиція позивача у відзиві на касаційну скаргу

11. Відповідач посилається на інший порядок корегування ціни товару, який застосовується у випадку 100% попередньої оплати товару. Проте сторонами у специфікації було погоджено порядок розрахунків шляхом оплати товару вже після поставки, тому наведені в касаційній скарзі умови договору застосуванню не підлягають. Натомість судами попередніх інстанцій вірно застосовано умови договору, які були погоджені сторонами для спірної поставки товару.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

12. Керуючись імперативними приписами статті 300 Господарського процесуального кодексу України щодо меж перегляду справи судом касаційної інстанції, Верховний Суд констатує, що, формально посилаючись в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права, відповідач фактично висловлює свою незгоду з арифметичним розрахунком суми боргу та стверджує про необхідність застосування інших умов договору щодо порядку коригування суми боргу.

13. У той же час з тексту як рішення суду першої інстанції, так і постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що аналогічні заперечення наводились ним при розгляді справ в обох інстанціях, були враховані та оцінені судами з відображенням відповідного спростування цих доводів, які суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими.

14. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" де Суд дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

15. У даному випадку, як було зазначено вище, доводи касаційної скарги зводяться до незгоди відповідача з розрахунком суми боргу, здійсненим судами на підставі умов укладеного між сторонами договору, тобто є вимогою про переоцінку зібраних у справі доказів та встановлення інших обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, а тому такі доводи Верховним Судом відхиляються.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Враховуючи вищенаведене та межі перегляду справи судом касаційної інстанції, касаційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу селянського (фермерського) господарства "МАКС" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2017 року та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23 серпня 2017 року у справі № 912/1704/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.