ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 923/606/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник - не з'явився, повідомлений належним чином,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія",

представник - не з'явився, повідомлений належним чином,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Одеського апеляційного господарського суду 18.09.2017

у складі колегії суддів: Будішевська Л.О. (головуючий), Мишкіна М.А., Таран С.В.

та на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 08.08.2017, в частині визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 № 923/606/16 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" вихідної допомоги в сумі 8 713,64 грн,

у складі судді Пінтеліної Т.Г.

у справі за позовом ОСОБА_1

про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 24.12.2014 ухвалою Господарського суду Херсонської області порушено провадження у справі № 923/1804/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (далі - ПАТ "Таврійська будівельна компанія").

2. 02.03.2016 рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області у справі № 66/10072/14-ц, визнано ОСОБА_1 звільненим з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" за пунктом 3 статті 38 Кодексу законів про працю України у зв'язку із порушенням трудового законодавства з 30.09.2014.

3. 08.06.2016 громадянином ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) (працівник зазначеного підприємства) до Господарського суду Херсонської області подав позов до ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та просив суд стягнути з відповідача 361 961,97 грн, з яких: заборгованість по заробітній платі - 11 408,43 грн, вихідна допомога в розмірі - 11 667,54 грн, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі - 37 952,50 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені -121462,08 грн, матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі окладу 4 004,67 грн, згідно колективного договору, винагорода за сумлінну працю в розмірі окладу - 4 004,67 грн, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки -121 462,08 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі - 50 000 грн, витрати на правову допомогу в розмірі - 5 000 грн.

4. 07.09.2016 ПАТ "Таврійська будівельна компанія" перерахувало на користь ОСОБА_1 8 887,74 грн, з яких 7 154,63 грн вихідної допомоги, відповідно до платіжного доручення № 5308, 133,32 грн військового збору, відповідно до платіжного доручення № 5310, 1599,80 грн податку на доходи фізичної особи, відповідно до платіжного доручення № 5309.

5. 11.11.2016 рішенням господарського суду Херсонської області у справі № 923/606/16 позов задоволено частково:

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 01.10.2014 по 02.06.2016 в сумі 47 868,91 грн,

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" в доход спеціального фонду Державного бюджету України судового збору.

- в частині стягнення виплати вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення згідно колективного договору, винагороди за сумлінну працю в розмірі окладу, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки відмовлено. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн залишено без розгляду.

6. 08.02.2017 постановою Одеського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Херсонської області від 11.11.2016 скасовано частково, позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 70 056,80 грн, з яких 12 610,22 грн складає податок на дохід фізичної особи та 1 050,85 грн військовий збір.

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 8 713,64 грн,

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1378 грн,

- рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та залишення без розгляду позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. залишено без змін.

- зобов'язано господарський суд Херсонської області видати накази.

7. 16.02.2017 на виконання вказаної постанови, Господарським судом Херсонської області видано наказ про стягнення з відповідача 70 056,80 грн середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, з яких 12 610,22 грн - податок на дохід фізичної особи та 1 050,85 військового збору та наказ про стягнення 8 713,64 грн вихідної допомоги.

Обґрунтування заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню

8. 10.07.2017 ПАТ "Таврійська будівельна компанія" до Господарського суду Херсонської області подано заяву, з урахуванням уточнення до заяви від 07.08.2017 № 355-1/07, про визнання наказів господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 такими, що не підлягають виконанню, з посиланням на частину четверту статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), у зв'язку із добровільним виконанням боржником свого обов'язку.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

9. 08.08.2017 ухвалою Господарського суду Херсонської області у справі № 923/606/16 заяву ПАТ "Таврійська будівельна компанія" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню задоволено частково:

10. - визнано таким, що не підлягає виконанню наказ від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 8 713,64 грн;

11. - відмовлено в задоволенні заяви в частині вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 70 056,80 грн.

12. В частині визнання наказу від 16.02.2017 про стягнення вихідної допомоги в сумі 8 713,64 грн ухвала мотивована тим, що відповідачем надано докази перерахування 07.09.2016 ОСОБА_1 8 887,74 грн вихідної допомоги, а тому, відповідно до статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), обов'язок боржника в цій частині відсутній у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням.

13. В частині відмови у визнанні наказу від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 70 056,80 грн ухвала мотивована тим, що відповідач сплатив суму 70 056,80 грн під час примусового виконання наказу виконавчою службою, а тому виконання боржником рішення в цій частині не має ознаки добровільного виконання, отже відсутні підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню згідно зі статтею 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

14. 18.09.2017 постановою Одеського апеляційного господарського суду ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, з підстав її законності та обґрунтованості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

15. 09.10.2017 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі № 923/606/16 в частині визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" вихідної допомоги в сумі 8 713,64 грн та відмовити в задоволенні заяви.

16. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

17. ОСОБА_1 оскаржує постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 в частині визнання наказу Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 про стягнення 8 713,64 грн вихідної допомоги таким, що не підлягає виконанню.

18. Звертаючись з касаційною скаргою скаржник стверджує, що судами невірно застосовано положення статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), оскільки постанова суду апеляційної інстанції від 08.02.2017 набула чинності і в період з 08.02.2017 не виконана відповідачем в частині виплати вихідної допомоги в сумі 8 713,64 грн, а тому постанова підлягає примусовому виконанню в цій частині. ОСОБА_1 також вказує на помилкове посилання судів на статті 509, 510 Цивільного кодексу України при визначенні статусу боржника у даній справі.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

19. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

19.1. Стаття 33. Обов'язок доказування і подання доказів

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

19.2. Стаття 34. Належність і допустимість доказів

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

19.3. Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

19.4. Стаття 116. Наказ господарського суду і пред'явлення його для виконання

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

19.5.Стаття 117. Оформлення наказу господарського суду, виправлення помилки в ньому та визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

2. Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

4. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

20. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

21. Цивільний кодекс України

21.1. Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення

1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

21.2. Стаття 510. Сторони у зобов'язанні

1. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

2. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

3. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

22. Кодекс законів про працю України

Стаття 44. Вихідна допомога

При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

23. Закон України "Про виконавче провадження"

Стаття 15. Сторони виконавчого провадження

1. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

2. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

24. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

25. Доводи скаржника про те, що ПАТ "Таврійська будівельна компанія", яка є відповідачем у даній справі, може мати статус "боржника" в розумінні статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) лише після набрання рішенням законної сили про стягнення з відповідача коштів або зобов'язання вчинити певні дії, а тому не може добровільно виконати обов'язок, який ще не встановлений рішенням суду обґрунтовано відхилені судами з огляду на наступне. Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що після звільнення особи, зокрема на підставі пункту 3 статті 38 Кодексу законів про працю України, у власника виникає зобов'язання виплатити працівникові вихідну допомогу, мінімальний розмір якої встановлений статтею 44 зазначеного Кодексу. В розумінні статті 510 Цивільного кодексу України боржником є учасник зобов'язальних правовідносин, на якого покладено обов'язок виконати на користь кредитора певні дії або утриматися від їх вчинення, а кредитор, в свою чергу має право вимагати такого виконання з боку боржника. Таким чином у зобов'язанні щодо виплати вихідної допомоги, яке виникло у даному випадку між ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та ОСОБА_1 на підставі статей 38, 44 Кодексу законів про працю, сторонами є боржник - власник та кредитор - звільнений працівник. В свою чергу положення статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) визначають підставою для визнання наказу господарського суду про примусове виконання рішення таким, що не підлягає виконанню у зв'язку із добровільним виконанням боржником або іншою особою саме обов'язку боржника, а не тільки лише рішення суду, яке набрало законної сили.

26. Таким чином, встановивши, що ПАТ "Таврійська будівельна компанія" 07.09.2016 виконала свій обов'язок щодо виплати вихідної допомоги звільненому працівнику до прийняття рішення у справі, а отримання зазначених коштів позивачем не заперечується, суди попередніх інстанцій дійшли законних та обґрунтованих висновків про визнання наказу Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 в частині стягнення 8 713,64 грн вихідної допомоги таким, що не підлягає виконанню на підставі статті 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) у зв'язку із добровільним виконанням боржником свого обов'язку.

27. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

29. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 та ухвала Господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 в частині визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 № 923/606/16 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" вихідної допомоги в сумі 8 713,64 грн у справі № 923/606/16 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк