УХВАЛА

м. Київ

06.04.2018 Справа № 910/3890/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., дослідивши матеріали позовної заяви Київської міської ради

до відповідача 1: державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації»

до відповідача 2: приватного акціонерного товариства «Укроліяжирпром»

про: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

без виклику представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації», приватного акціонерного товариства «Укроліяжирпром» про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Демченко Марини Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.12.2017 року, індексний номер 39020150, яким за приватним акціонерним товариством «Укроліяжирпром» зареєстровано на праві приватної власності об'єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, адміністративно-офісний центр і бібліотека, відсоток готовності 4,8, загальною площею 2675,4 кв.м., за адресою: м.Київ, вул.Єфремова Академіка, 5.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем та відповідачем-2 укладено Договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23.1.1998 №75-5-00029. Відповідач-2 отримав дозвіл на виконання будівельних робіт строком дії до 31.07.2001, який було продовжено до 08.04.2006р., після цього новий дозвіл не видавався. Рішенням відповідача-1 про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.12.2017р. за відповідачем-2 на праві приватної власності зареєстровано об'єкт незавершеного будівництва. Позивач зазначає, що відповідачем-1 проведено державну реєстрацію за відсутності технічного паспорту на об'єкт незавершеного будівництва, а дозвіл на будівництво втрати свою чинність з 08.04.2006р., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Розглянувши матеріалів позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, так як заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.6, п.13 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.6 ст.20 ГПК України; справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (п.13 ст.20 ГПК України).

Отже, з умов п. 6, 13 ч.1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що вимоги про скасування реєстраційних дій підвідомчі господарському суду лише у тих випадках, якщо предметом спору є саме майно або право на нього (п. 6); якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, і передані на його розгляд разом з такими вимогами (п. 13).

В даному випадку, всупереч п.6, 13 ч.1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з якими проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, заявляється позивачем самостійно без вимог про право власності (інше речове право), і в тому числі вимоги позивача в даному позові не є похідними від спору щодо такого майна.

Приймаючи до уваги, що предметом даного позову є вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що даний спір не підвідомчий господарському суду, оскільки предмет спору у даній справі не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги, заявлені Київською міською радою, підлягають вирішенню в адміністративному суді, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Київській міській раді у відкритті провадження у справі.

2. Роз'яснити заявнику, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

3. Позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст.256 ГПК України.

Суддя Шкурдова Л.М.