РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2018Справа № 910/276/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕК-С"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД"
про стягнення 431 103, 35 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
Представники сторін:
від позивача:Сергеєв П.О. - представник за довіреністю; Дяк І.Б. - представник за довіреністю;
від відповідача:Ярошенко Н.Ю. - представник за довіреністю; Бородавка В.В. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕК-С" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" (надалі - відповідач) про стягнення коштів, сплачених за неякісну продукцію (товар) в розмірі 143 593,39 грн. та збитків у розмірі 287 509,96 грн., завданих неналежним виконанням зобов'язань за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були виявлені приховані недоліки партії труб, що були поставлені відповідачем позивачеві, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вартість поставлених труб, а також понесені ним збитки у вигляді витрат на здійснення монтажу поставлених неякісних труб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2018 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

31.01.2018 через канцелярію до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачеві в задоволенні позову, оскільки позивач, в обумовлені Договором терміни не надсилав повідомлень про виявлення неякісного товару, не дотримався порядку приймання продукції по якості, не довів належними та допустимими доказами факт поставки відповідачем неякісної продукції та не довів належними доказами факт понесення ним витрат (збитків) у зв'язку з виявленням неякісного товару.

15.02.2018 через канцелярію до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій він зазначив, що положеннями Договору не врегульоване питання строку заявлення перетензій щодо прихованих недоліків та оскільки поставка труб мала місце в жовтні 2017 року, а акт про приховані недоліки був складений в листопаді 2017 року, твердження про порушення позивачем строку давності для заявлення вимог не має підстав.

27.02.2018 позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, мотивовану тим, що у зв'язку з поставкою відповідачем не якісних труб, позивач вимушений був купувати нові, якісні труби та доставляти їх до об'єкту будівництва, а тому просить збільшити позовні вимоги на суму 15 000,00 грн., оскільки дані витрати, які поніс позивач по справі вважає збитками в розумінні ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України та ст. 22 Цивільного кодексу України. Дана заява приймається судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.04.2018.

Представники позивача в судовому засіданні, що відбулося 04.04.2018 наполягали на задоволенні позову, надали суду усні пояснення по справі, представники відповідача проти позову заперечували, також надали суду усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 04.04.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" (надалі за Договором - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕК-С" (надалі за Договором - Покупець) укладено договір поставки № 01/289/17 (надалі - Договір), відповідно до умов якого (п. п. 1.1., 1.2. Договору) Постачальник зобов'язується протягом строку дії Договору, в порядку і на умовах, встановлених цим Договором, продати та передати у власність Покупця метало продукцію (надалі по тексту «Товар»), а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього Договору. Ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура Товару, що поставляється за цим Договором, визначається в рахунках-фактурах та/або Специфікаціях та видаткових накладних Постачальника, які є невід'ємними частинами цього Договору.

Згідно п. 1.3. Договору, якість Товару, що передається у власність Покупцеві за цим Договором, повинна відповідати технічним умовам та державним стандартам України, які встановлено для відповідного виду Товару.

Пунктом 1.5. Договору, сторони обумовили, що підтвердженням факту узгодження Сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни Товару с прийняття Покупцем товару за видатковою накладною, виданою Постачальником, на кожну партію Товару, яка після її підписання Сторонами має юридичну силу Специфікації, в розумінні ст.266 Господарського Кодексу України, і є невід'ємною частиною даного Договору.

Право власності па Товар, а також усі пов'язані з ним ризики переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі Товару Постачальником Покупцю (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору, приймання партії Товару за кількістю та якістю відбувається в два етапи:

2.5.1. Перший етап - попереднє приймання партії Товару - здійснюється у пункті поставки Товару (п. 2.1. Договору) і включає:

- приймання за кількістю переданих одиниць кожного найменування (виду) Товару, вказаних у видаткових-накладних;

- перевірка кожної одиниці переданого Товару з метою виявлення пошкоджень, які можуть бути виявлені візуально;

- перевірка наявності документів, які підлягають передачі Покупцеві разом з партією Товару.

2.5.2. Другий етап - остаточне приймання переданого Товару за якістю - здійснюється Покупцем після розвантаження Товару, але в строк не більший ніж 5 (п'ять) календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару.

У випадку виявлення па цьому етапі неякісного Товару Покупець письмово та/або телефонограмою повідомляє про це Постачальника. Доказом направления письмового повідомлення про виявлений неякісний та/або невідповідний товар є повідомлення про вручення пінного листа, направленого на адресу Постачальника. Доказом направлення телефонограми (факсу) Постачальнику є запис в книзі реєстрації телефонограм (факсових повідомлень), що ведуться у Покупця.

Постачальник у строк, встановлений чинним законодавством України, після направлення Покупцем письмового повідомлення и/«б» телефонограми зобов'язаний направити свого повноважного представника для участі в складанні акта про виявлений в процесі приймання або його використання неякісний (невідповідний) Товар.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 687, 688, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Так, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій рахунків на оплату № Ц-000083282 від 13.10.2017 на суму 112 259,04 грн. та № Ц-000083282 від 13.10.2017 на суму 12 038,84 грн., видаткових накладних № 11-000048311 та № 11-000048308 від 24.10.2017 та транспортної накладної №16822 від 24.10.2017, відповідачем, на виконання умов Договору було поставлено позивачеві, а останнім прийнято Товар у загальній кількості 2.881 т на загальну суму 124 297,88 грн. (в тому числі 4 000,00 грн. - транспортні послуг) відповідно до умов Договору та як вбачається з наявних в матеріалах справи копії платіжних доручень №6472 та №6479 від 23.10.2017 позивачем було сплачено вартість Товару.

Між тим, позивач також вказує на те, що 26.09.2017, на підставі усної домовленості між Сторонами, відповідач направив позивачеві рахунок на оплату № Ц-000077383 від 26.09.2017 Товару в кількості 3,043 на суму 94 021,02 грн. (в тому числі 4 000,00 грн. - транспортні послуг) та відповідачем було поставлено позивачеві зазначений Товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткової накладної № Ц-000045291 від 05.10.2017 та товарно-транспортної накладної № 16332 від 05.10.2017, та як вбачається з наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень № 6304 від 27.09.2017, №6369 від 05.10.2017 та №6442 від 18.10.2017, позивачем, у свою чергу, було сплачено вартість Товару.

За змістом ч. 1 ст. 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як випливає зі змісту ст. ст. 205, 206 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

У відповідності до положень ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, відповідачем, на підставі усної домовленості та на виконання умов укладеного між Сторонами Договору було здійснено поставку позивачеві Товару на загальну суму 218 318,90 грн.

Водночас, позивач вказує на те, що ним, під час виконання комплексу робіт щодо будівництва деревообробного комбінату по вул. Сергія Кемського (Жовтнева), 11-Б у м. Коростень, Житомирської обл., після завершення монтажних робіт з улаштування системи повітряного опалення №1 та в процесі проведення промивки змонтованих трубопроводів 15.11.2017 виявлено приховані недоліки всієї партії поставлених відповідачем труб, а саме - негерметичність зварного шва (витік води, якою проводилась промивка), про що позивачем було складено відповідні Акти №1 та №2 виявлених недоліків та дефектів від 27.11.2017.

У зв'язку із вищезазначеними обставинами, позивач просить стягнути з відповідача 143 593,39 грн. коштів сплачених за неякісний Товар та 302 509, 96 грн. збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язань з поставки якісного Товару.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Також, приписами ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналогічні положення викладені у ст. ст. 224,225 ГК України.

Застосовуючи дані статті необхідно встановити усі чотири елементи складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка; 2) шкода; 3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 було затверджено Інструкцію порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості № П-7 (далі - Інструкція). Ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами поставки або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією або товарами. У договорах поставки можуть бути передбачені особливості приймання відповідних видів продукції і товарів (п. 1. Інструкції).

Повне застосування вказаної інструкції не є обов'язковим якщо відповідно до положень Цивільного кодексу України сторони правочину на власний розсуд врегулювали питання стосовно приймання-передачі продукції.

Якщо сторони не визначили в Договорі порядок приймання-передачі продукції виробничо-технічного призначення, застосовуються положення Інструкції порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості № П-7, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966.

Таким чином, приймаючи до уваги умови Договору, положення Інструкції в частині складання акту про приховані недоліки продукції підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін.

Водночас в частині приймання Товару по якості підлягають застосуванню умови, які були визначені сторонами у Договорі.

Так, відповідно до п. 9 Інструкції, акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів по виявленню недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Коли приховані недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її обробки, виробленої послідовно двома або кількома підприємствами, акт про приховані недоліки має бути складений не пізніше чотирьох місяців з дня отримання продукції підприємством, який виявив недоліки.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, що не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці та виявлено лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів №1 та №2 про приховані недоліки від 20.11.2017, комісією у складі представників позивача, відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» було встановлено, що після завершення монтажних робіт з улаштування системи повітряного опалення та системи теплопостачання повітряних завіс та в процесі проведення промивки змонтованих трубопроводів були виявлені приховані недоліки всієї партії поставленої труби в кількості 288 м та 240 м, а саме не герметичність (дефект) поздовжнього заводського зварного шва (витік води, якою проводилася промивка).

У зазначених актах №1 та №2 про приховані недоліки від 20.11.2017, представник відповідача, вказав на те, що із зауваженнями оглянувши змонтовану конструкцію, було виявлено 9 місць протікання води крізь щілини у трубах по зварному шву довжиною від 1 см до 15 см.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу приписів ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Водночас, позивачем не надано суду доказів походження труб, щодо яких були виявлені недоліки відповідно до зазначених вище актів №1 та №2 про приховані недоліки від 20.11.2017, а отже - неможливо встановити той факт, що зазначені труби були поставлені відповідачем, у зв'язку із чим неможливо встановити вину відповідача та причинно-наслідковий зв'язок між витратами позивача і діями відповідача.

Окрім того, позивачем не надано суду доказів повідомлення відповідача про зобов'язання останнього направити свого повноважного представника для участі в складанні акта про виявлений в процесі приймання або його використання неякісний (невідповідний) Товар, як то обумовлено положеннями пункту 2.5. Договору.

За приписами ст. ст. 74, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Водночас, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено наявності підстав, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог про стягнення з відповідача 143 593,39 грн. коштів сплачених за неякісний Товар та 302 509,96 грн. збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язань з поставки якісного Товару, у позові слід відмовити.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 46, 73, 74, 76, 77, 86,129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕК-С" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10.04.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко