ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" березня 2018 р. Cправа № 902/1055/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши справу

за позовом: Керівника Калинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Терешпільської сільської ради, с. Терешпіль, Хмільницький район, Вінницька область

до: Спілки приватних сільськогосподарських товаровиробників "Колос", с.Терешпіль, Хмільницький район, Вінницька область

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, м.Вінниця та Хмільницька районна державна адміністрація, м.Хмільник, Вінницька область

про стягнення 351 687,01 грн збитків

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

прокурор: Іжаківська Вікторія Олегівна, службове посвідчення № 048480 від 01.11.2017 р.

позивача: ОСОБА_1, голова сільської ради згідно посвідчення б/н, без дати.

відповідача: не з'явився.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру: ОСОБА_3, довіреність № 06-14/57 від 20.09.2017 р., службове посвідчення № 029.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 районної державної адміністрації: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Керівником Калинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Терешпільської сільської ради подано позов до Спілки приватних сільськогосподарських товаровиробників "Колос" про стягнення 351 687 грн 01 коп. збитків.

Ухвалою суду від 29.11.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1055/17 та призначено до розгляду на 21.12.2017 р.

20.12.2017 р. до суду від Калинівської місцевої прокуратури надійшов супровідний лист вих. № 89-11629вих-17 від 20.12.2017 р. з рядом доданих документів на виконання вимог ухвали суду від 29.11.2017 р.

21.12.2017 р. Калинівською місцевою прокуратурою до суду подано заяву вих. № 89-11632вих-17 від 20.12.2017 р. про зміну позовних вимог та клопотання вих. № 89-11631вих-17 від 20.12.2017 р. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відповідно до ухвали суду від 21.12.2017 р. призначено підготовче засідання у справі на 29.01.2018 р. та судом постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Крім того, ухвалою суду від цієї ж дати залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області та прийнято до розгляду заяву прокуратури вих. № 89-11632вих-17 від 20.12.2017 р. про зміну позовних вимог як таку, що узгоджується із приписами ст.ст. 42, 46 ГПК України та при цьому розцінюється як заява, якою конкретизовано у п. 2 прохальної частини позовної заяви форму власності земельної ділянки.

Також, 21.12.2017 р. позивачем до суду подано супровідний лист, яким долучено до матеріалів справи ряд документів.

Ухвалою суду від 27.12.2017 р. залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Хмільницьку районну державну адміністрацію та відкладено підготовче засідання на 29.01.2018 р.

29.01.2018 р. представником позивача подано клопотання вх. № 06-52/763/18 від 29.01.2018 р. про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Відповідно до ухвали суду від 29.01.2018 р. відкладено підготовче судове засідання до 21.02.2018 р. та продовжено його строк по справі на 30 днів.

20.02.2018 р. на адресу суду від представника третьої особи ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшли письмові пояснення № 0-2-0.6-1867/2-18 від 19.02.2018 р.

Ухвалою суду від 21.02.2018 р. відкладено підготовче засіданні до 28.02.2018 р.

28.02.2018 р. на адресу суду від Калинівської міської прокуратури надійшла заява про відмову від частини позовних вимог вих. № 77-1677вих-18 від 28.02.2018 р., в якій останній просить суд стягнути з Спілки приватних сільськогосподарських товаровиробників "Колос" 69 418,59 грн збитків. Також в заяві останній просить суд вирішити питання про повернення прокуратурі Вінницької області з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.

Крім того, 28.02.2018 р. до суду від Хмільницької районної державної адміністрації надійшов лист № 01-01-07-511 від 26.02.2018 р. та клопотання № 01-01-07-525 від 27.02.2018 р., в якому останній просить суд проводити розгляд справи без участі представника останнього.

Також цього ж дня до суду від Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області надійшов лист № 93 від 23.02.2018 р. та заява № 106 від 27.02.201 р., в якій останній просить суд проводити судове засідання за відсутності представника останнього.

Ухвалою суду від 28.02.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.03.2018 р.

01.03.2018 р. до суду надійшла заява від Терешпільської сільської ради Хмільницького районну Вінницької області № 120 від 28.02.2018 р. про підтримку заяви прокурора від 28.02.2018 р.

Відповідно до ухвали суду відкладено розгляд справи до 28.03.2018 р.

В судове засідання 28.03.2018 р. відповідач та третя особа Хмільницька районна державна адміністрація - не з'явилися, причин неявки не повідомили, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, ухвалою, яка надсилалась останнім рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, відповідач про дату час та місце судового засідання повідомлявся також телефонограмою від 28.03.2018 р.

Відповідно до телефонограми від 27.03.2018 р., яка міститься в матеріалах даної справи, відповідача про призначене судове засідання на 28.03.2018 р. повідомлено 27.03.2018 р.

При цьому, телефонограму було безпосередньо прийнято керівником ОСОБА_5

При цьому факт належного повідомлення третьої особи Хмільницька РДА про дату, час та місце слухання справи підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштивого відправлення № 3915.

Поряд з цим, адресована відповідачу ухвала від 01.03.2018 р. повернута поштовим відділенням до суду з відміткою "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача".

Зважаючи на вищевикладене, судом при неявці відповідача та третьої особи - Хмільницька РДА в судове засідання враховується наступне.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Виходячи з вимог ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 6-9 ст. 121 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв'язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача та третьої особи Хмільницька РДА про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При неявці відповідача та третьої особи в судове засідання суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов'язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане відповідач та третя особа Хмільницька РДА не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 18.12.2017 р. про призначення підготовчого засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для виконання завдання підготовчого провадження, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача та третьої особи Хмільницька РДА.

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача заявлений позов підтримали, з урахуванням поданої заяви вих. № 77-1677вих-18 від 28.02.2018 р. про відмову від частини позовних вимог та просили суд його задовольнити при цьому зазначивши, що факт розорювання відповідачем земельних ділянок також підтверджується скріншотами з комп'ютерної програми "Google Earth".

Водночас представником третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області - в своїх усних поясненнях по справі зазначено, що публічні кадастрові карти формуються та співставляються на основі даних сервісу "Google Earth", а відтак надані прокурором скріншоти земельних ділянок із відображенням на них їх актуального стану на момент фіксації зображень оцінюються судом, як належні та допустимі докази.

Надавши процесуальну оцінку заяві Калинівської місцевої прокуратури вих. № 77-1677вих-18 від 28.02.2018 р. та позивача від 28.02.2018 р. № 120 про відмову від частини позовних вимог судом прийнято їх до розгляду, як такі, що не суперечать приписам ст.46 ГПК України та розцінюється як відмова від позову в частині стягнення 69 418 грн 59 коп. збитків несених сільській раді внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки площею 23,5 га.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та поданих до суду пояснень прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається використання відповідачем орендованих ним земельних ділянок сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 116,53 га на території Терешпільської сільської ради за межами населеного пункту для вирощування сільськогосподарської продукції, тоді як останні відповідно планово-картографічних матеріалів рахуються як пасовище.

Крім того, прокурор зазначає про використання відповідачем, зокрема протягом останніх трьох років, земельної ділянки площею 23,5 га ріллі земель резервного фонду, яка розташована за межами населеного пункту для вирощування сільськогосподарських культур без правовстановлюючих документів.

Вказані обставини, за твердженням прокурора, підтверджуються актом від 16.05.2016 р., складеним старшим державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області та актом від 27.12.2016 р. з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим розпорядженням Хмільницької районної державної адміністрації від 27.02.2017 № 71.

Посилаючись на вказані порушення відповідача вимог законодавства, прокуратурою в інтересах держави в особі Терешпільської сільської ради заявлено позов про стягнення з відповідача 351 687 грн 01 коп. збитків у вигляді упущеної вигоди, з яких 282 268 грн 42 коп. збитки (упущена вигода) за використання земельної ділянки пасовища як ріллі та 69 418 грн 59 коп. збитки за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Позивач в своїх усних поясненнях та у поданій до суду заяві позов прокуратури підтримує, з урахуванням заяви прокуратури вих. № 77-1677вих-18 від 28.02.2018 р. та просить суд його задовольнити.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області у наданих до суду поясненнях позов прокуратури підтримує, зазначаючи, що у розумінні діючого законодавства пасовище не є окремим видом цільового призначення земельних ділянок, а лише окремим видом угідь.

При цьому третьою особою також вказано, що згідно ГОСТ 26640-85 (СТ СЭВ 4472-84) від 28.10.1985 № 3453 пасовища сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби.

Такими чином, пасовища, як окремий вид сільськогосподарських угідь, з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів повинні використовуватись для випасання худоби. Разом з тим, відповідачем порушено законодавчо встановлені умови використання пасовищ та здійснено їх розорювання.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 30.12.2012 р. між Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області (Орендодавець) та Спілкою приватних сільськогосподарських товаровиробників "Колос" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (Договір) відповідно до п. 1. якого орендодавець, керуючись розпорядженням голови районної державної адміністрації від 28.02.2011 р. № 111 та від 31.10.2011 р. № 617 надає, а орендар приймає в строкове палатне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу, які знаходяться на території Терешпільської сільської ради (за межами населеного пункту) Хмільницького району Вінницької області (а.с. 25-27, т. 1).

В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 224,83 га, у тому числі із земель запасу 105,73 га ріллі та 119,10 га пасовищ (п. 2 Договору).

Відповідно до п.4 Договору нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить: 2 056 996 грн 61 коп., в тому числі рілля 1 599 652 грн 61 коп., сіножаті 457 344 грн 00 коп.

Договір укладено терміном до 01.03.2016 р. (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротацій культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію (п. 7 Договору).

Згідно із п. 9 Договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації згідно законодавством, за затвердженими кабінетом Міністрів України формами, що вимагаються під час укладення або зміни договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до п.п. 14, 15 Договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення.

Згідно із п.16 Договору умови збереження стану обєкта оренди: дотримуватись обовязку орендаря зазначених у п.30 даного Договору та встановлених обмежень (обтяжень) щодо використання даної земельної ділянки.

На орендовану земельну ділянку встановлені наступні обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: 1. дотримуватись вимог ст. 96 Земельного кодексу України; 2. використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та у встановлених межах; 3. право на земельну ділянку обмежене умовою надавати право полювання в установлений період в установленому порядку (п. 25 Договору).

Пунктом 30 Договору встановлено обовязки орендаря, яким, окрім іншого, є виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі передбачених законом та Договором оренди землі.

Також в матеріалах справи міститься підписаний та скріплений печаткою сторін Договору акт приймання-передачі земельної ділянки, що орендується, акти встановлення (перенесення на місцевість) меж земельної ділянки СПСТ "Колос" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі схемою та описом меж земельної ділянки та витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, що орендуються (а.с. 59, 81-83, 86-91, т. 1).

Крім того, у справі наявні розпорядження голови Хмільницької державної адміністрації на підставі яких укладався Договір оренди землі, зокрема, № 111 від 28.02.2011 р. та № 617 від 31.10.2011 р. (а.с. 60-61, т. 1).

16.05.2016 р. старшим державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області ОСОБА_6 з метою розгляду звернення Терешпільскої сільської ради від 13.04.2016 р. № 91 щодо використань земель на території Терешпільскої сільської ради в ході виїзду спільно з Терешпільським сільським головою ОСОБА_1 складено акт, яким встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 122,13 га на території Терешпільскої сільської ради за межами населеного пункту, які відповідно планово-картографічних матеріалів рахуються як пасовище, однак використовуються для вирощування сільськогосподарської продукції, в тому числі: 62,82 га для вирощування сільськогосподарської культури, а саме озимої пшениці, 32,91 га для вирощування сільськогосподарської культури, а саме соняшнику; 14,8 га для вирощування сільськогосподарської культури, а саме соняшнику; 5,6 га для вирощування сільськогосподарської культури, а саме гірчиці (а.с. 23, т. 1).

При цьому у даному акті вказано, що земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 116,53 га на території сільської ради за межами населеного пункту із орієнтовної площі 122,13 га, які відповідно планово-картографічних матеріалів рахуються як пасовище, до 01.03.2016 р. перебували у користуванні СПСТ "Колос" згідно договору оренди земельної ділянки від 30.12.2012 р., укладеного з Хмільницькою районною державною адміністрацією ля ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначений акт обопільно підписано учасниками сторін, що його складали та скріплено печаткою сільської ради.

Докази оскарження (скасування) зазначеного акту в установленому законом порядку на момент прийняття рішення у справі в матеріалах справи відсутні.

27.12.2016 р. комісією утвореною розпорядженням голови Хмільницької районної державної адміністрації № 436 від 07.10.2016 р. у складі голови комісії ОСОБА_7 - перший заступник голови райдержадміністрації (голова комісії), ОСОБА_8 начальник управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі (заступник голови комісії), ОСОБА_9 головний спеціаліст-юрисконсульт управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі (секретар комісії), ОСОБА_10 начальника управління агропромислового розвитку райдержадміністрації, ОСОБА_11 начальника Хмільницького відділення Калинівської ОДПІ, ОСОБА_12 начальника фінансового управління райдержадміністрації, ОСОБА_1 голова Терешпільської сільської ради (член комісії) за результатами проведення засідання з розгляду питання визначення збитків (неодержаного доходу), зокрема, внаслідок використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності під пасовища, як ріллю, СПСТ "Колос" на території Терешпільскої сільської ради, порушеного листом слідчого відділення Хмільницького ВП Калинівського ВП № 23914/24/03-2016 від 07.11.2016 р. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" складено акт б/н від 27.12.2016 р. (а.с. 19-20, т. 1)

Зазначеним актом, наряду з іншим встановлено, що СПСТ "Колос" протягом 2012-2016 р.р. використовувало відповідно до договору оренди землі від 30.12.2012 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав, землі запасу сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 224,03 га, в тому числі 105,73 га ріллі та 119,1 га пасовищ. Земельні ділянки під пасовищами загальною площею 111,7 га (в тому числі 47,71 га земельній ділянці з кадастровим номером :05:002:0315, 62,82 га з кадастровим номером :05:002:0326, 1,17 га в земельній ділянці з кадастровим номером :05:002:00317) СПСТ "Колос" використовувало для вирощування сільськогосподарських культур, тобто як ріллю.

За використання даних земельних ділянок СПСТ "Колос" сплачувало орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі.

Нормативна грошова оцінка 1 га пасовищ на території Терешпільської сільської ради становила: у 2012-2014 р. 3 840 грн, 2015- 4 796 грн 40 коп., 2016- 5 755 грн 20 коп. Нормативна грошова оцінка 1 га ріллі на території Терешпільської сільської ради становила: у 2012-2014 р. 26 567 грн 58 коп., 2015- 33 184 грн 56 коп., 2016 39 818 грн 16 коп.

Зважаючи на вище зазначене комісією зобов'язано СПСТ "Колос" сплатити до бюджету Терешпільської сільської ради збитки (неодержаний дохід) у розмірі різниці в орендній платі обчисленої по нормативній грошовій оцінці ріллі та нормативної грошової оцінки пасовищ за земельні ділянки площею 111,7 га пасовищ, які фактично використовувалися як рілля за період з 01.12.2013 по 01.12.2016 р.р. в сумі 282 268 грн 42 коп.

Крім того комісією зобовязано відповідача сплати до бюджету Терешпільської ради 69 418 грн 59 коп. збитків за використання земельної ділянки площею 23,5 га ріллі без правовстановлюючих документів.

Розрахунки суми збитку (неодержаного доходу) наведено в таблиці, який додано до матеріалів справи (а.с.20-21, т. 1).

Зазначений акт комісії б/н від 27.12.2016 р. підписаний всіма учасниками комісії, що брали участь у розгляді зазначених в ньому питань, за винятком Голови СПСТ "Колос" ОСОБА_5

При цьому, на підтвердження факту надіслання зазначеного акта комісії на адресу СПСТ "Колос" рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 350 та картку реєстрації вихідної кореспонденції Хмільницької РДА № 01-01-15-16 від 04.10.2017 р. (а.с. 22, 246, т. 1).

Доказів оскарження (скасування) зазначеного акту в установленому законом порядку на момент прийняття рішення у справі сторонами не надано. Протилежного матеріали справи відсутні.

27.02.2017 р. розпорядженням голови Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області № 71 затверджено акти районної комісії з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, в тому числі акт комісії від 27.12.2016 р. (а.с. 17, т. 1)

Додатком 1 до вказаного розпорядження значиться розрахунок збитків (неодержаний дохід) за використання земель (а.с. 18, т. 1).

Згідно довідки управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області вих. № 02-09/1662 від 27.12.2016 р. нормативна грошова оцінка 1 га ріллі на території Терешпільської сільської ради становила станом на 2012-2014 р.р. 26 567 грн 58 коп., станом на 2015- 33 184 грн 56 коп., станом на 2016 39 818 грн 16 коп. Нормативно грошова оцінка 1 га пасовищ на території Терешпільської сільської ради становила станом на 2012-2014 р. 3 840 грн, станом на 2015- 4 796 грн 40 коп., станом на 2016- 5 755 грн 20 коп. (а.с. 24, т. 1).

Крім того в матеріалах справи наявні довідки Терешпільської ради за періоди 2013-2016 р.р. та довідки форми № 6-Зем згідно яких у вказаний період у користуванні відповідача рахувались, зокрема 119,1 га пасовищ (а.с. 146-149, 193-196, т. 1).

Також на підтвердження заявлених вимог прокурором та позивачем долучено до матеріалів справи викопіювання з плану землекористування по земельних ділянках та витяги (скріншоти, фотознімки) з програми "Google Earth" (а.с. 238-244, т. 1, а.с. 13-22, т. 2).

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Загальні засади відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди запроваджені статтею 22 ЦК України, відповідно до якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ч. 2 статтею 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із статтею 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу частини першої статті 225 Господарського кодексу України, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відтак, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Частиною 4 статті 623 Цивільного кодексу України унормовано, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Предметом даного позову є вимоги прокуратури про стягнення з відповідача 351 687 грн 01 коп. збитків у вигляді упущеної вигоди, з яких 282 268 грн 42 коп. збитки (упущена вигода) за використання земельної ділянки пасовища як ріллі та 69 418 грн 59 коп. збитки за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Розглядаючи вимоги прокурора в частинні стягнення 282 268 грн 42 коп. збитків (упущеної вигоди) за використання земельної ділянки пасовища як ріллі, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 24 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно зі статтею 21 ЗУ "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

У відповідності зі статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 25 ЗУ "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно із умовами п. 2 Договору орендодавцем передано в оренду земельні ділянки загальною площею 224,83 га, у тому числі із земель запасу 105,73 га ріллі та 119,10 га пасовищ.

При цьому п. 4 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить: 2 056 996 грн 61 коп., в тому числі рілля 1 599 652 грн 61 коп., сіножаті 457 344 грн 00 коп.

В свою чергу п. 16 Договору узгоджено, що умови збереження стану обєкта оренди: дотримуватись обовязку орендаря зазначених у п. 30 даного Договору та встановлених обмежень (обтяжень) щодо використання даної земельної ділянки.

На орендовану земельну ділянку встановлені наступні обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: 1. дотримуватись вимог ст. 96 Земельного кодексу України; 2 використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та у встановлених межах; 3) право на земельну ділянку обмежене умовою надавати право полювання в установлений період в установленому порядку (п. 25 Договору).

Пунктом 30 Договору встановлено обовязки орендаря, яким, окрім іншого, є виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі передбачених законом та Договором оренди землі.

Такими чином умовами Договору сторонами при йог підписані було узгоджено, що в оренду відповідачеві передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які складаються із земель ріллі та пасовищ.

Зазначене безпосередньо враховано при погодженні сторонами у п. 4 Договору, зазначаючи нормативну грошову оцінку земельних ділянок виходячи з якої здійснюється визначення розміру орендної плати, що підлягає сплаті орендарем за користування землею.

Згідно п. "а" ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до приписів ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно з розділом ІІ Наказу Державного комітету статистики України від 05.08.2008 р. № 270 "Про затвердження Методики проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва у господарствах усіх категорій" (чинного на момент укладання спірного договору оренди) - сільськогосподарські угіддя - земельні ділянки, які систематично використовуються для одержання сільськогосподарської продукції. До їхнього складу входять рілля (включаючи чисті пари), перелоги, багаторічні насадження, сіножаті та пасовища.

Рілля - земельні ділянки, які систематично обробляються та використовуються під посіви сільськогосподарських культур, уключаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари, площі парників та теплиць. До площі ріллі не належать сіножаті та пасовища, які розорано з метою їх докорінного поліпшення та які використовуються постійно під трав'яними кормовими культурами для сінокосіння та випасу худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

З аналізу чинного законодавства випливає, що пасовища (сіножаті) - це земельна ділянка, яка розорана з метою її докорінного поліпшення та яка використовуються постійно під трав'яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби.

Таким чином використання земельної ділянки як ріллі та як пасовища (сіножаті) є різним видом використання земельної ділянки в межах однієї категорії цільового призначення землі "землі сільськогосподарського призначення"

В той же час оренда вказаних земельних ділянок попри їх приналежність до однієї категорії цільового призначення має певну особливість, якою є розмір нормативно грошової оцінки земель ріллі та пасовищ виходячи з якої розраховується розмір орендної плати, що підлягає сплаті орендарем за користування землею.

Зокрема розмір нормативно-грошової оцінки ріллі є вищим ніж пасовищ.

Зазначене безпосередньо слідує з довідки управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області вих. № 02-09/1662 від 27.12.2016 р. відповідно до якої нормативна грошова оцінка 1 га ріллі на території Терешпільської сільської ради становила станом на 2012-2014 р.р. 26 567 грн 58 коп., станом на 2015- 33 184 грн 56 коп., станом на 2016 39 818 грн 16 коп. Нормативно грошова оцінка 1 га пасовищ на території Терешпільської сільської ради становила станом на 2012-2014 р. 3 840 грн, станом на 2015- 4 796 грн 40 коп., станом на 2016- 5 755 грн 20 коп. (а.с. 24, т. 1).

Крім того, вказане підтверджується п. 4 Договору яким визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить: 2 056 996 грн 61 коп., в тому числі рілля 1 599 652 грн 61 коп., сіножаті 457 344 грн 00 коп.

Пунктом 2 ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 156 ЗК України визначено перелік підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Збитками у розумінні п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК України і є збитки, повязанні з використанням відповідачем наданих йому земельних ділянок пасовищ в якості ріллі, позаяк укладаючи Договір та погоджуючи розмір орендної плати сторони виходили із виду використання земельних ділянок саме в якості пасовищ.

На підтвердження обставин стосовно використання земельних пасовищ як ріллі в матеріалах справи містяться акт б/н від 16.05.2016 р. складений за участі старшого державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області ОСОБА_6 та сільського голови Терешпільскої сільської ради ОСОБА_1, акт комісії Хмільницької РДА з питань визначення та відшкодування збитків б/н від 27.12.2017 р. та розпорядження голови Хмільницької РДА № 71 від 27.02.2017 р. про затвердження актів комісій з питань визначення та відшкодування збитків.

Крім того, факт використання відповідачем наданих йому земельних ділянок пасовищ як ріллі за період з 2015-2016 р.р. підтверджується також відомостями програмного сервісу "Google Earth", на основі інформації якого, як зазначено представником третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судовому засіданні 28.03.2018 р., формуються та співвставляються публічні кадастрові карти.

Вказані відомості програмного сервісу "Google Earth" знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет, а відтак в силу ч. 3 ст. 75 ГПК України є загальновідомими обставинами, які не потребують доказуванню.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких звернувся прокурор, позаяк матеріалами справи підтверджено факт зміни виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії цільового призначення землі (з пасовища на ріллю).

З огляду на вказане вимоги прокурора про стягнення з відповідача збитків (упущеної вигоди) за використання земельних ділянок пасовищ як ріллі у період 2015-2016 р.р. є правомірним та обґрунтованими, такими, що підтверджують наявність в діях останнього повного складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправні дії, які полягають в тому, що відповідачем в порушення взятих на себе зобовязань змінено використання наданої йому земельної ділянки пасовищ на ріллю, сплачуючи при цьому орендну плату як за оренду пасовищ.

- шкідливий результат такої поведінки (збитки), які полягають у неотриманні доходів для сільської ради, які могли бути отримані у вигляді орендної плати при оплаті оренди вказаної ділянки як ріллі.

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками. Внаслідок використання земельної ділянки пасовищ як ріллі призвело до недоотримання сільським бюджетом орендних платежів, які могли б бути отриманні при сплаті орендної плати за користування ріллею.

- вина правопорушника, яка полягає у самостійній зміні виду використання земельної ділянки, неповідомлення орендодавця про вказані дії та не внесення змін до умов Договору стосовно орендної плати.

В той же час вимоги прокурора про стягнення з відповідача збитків (упущеної вигоди) за використання земельної ділянки пасовищ як ріллі у період 2013-2014 р.р. в сумі 82 506 грн 79 коп. задоволенню судом не підлягають, оскільки не знайшли свого документального підтвердження використання відповідачем даних ділянок у зазначений період саме як ріллі.

Окрім того, використання відповідачем ділянок пасовищ як ріллі у даний період не підтверджується відомостями програмного сервісу "Google Earth.

Разом з тим, надаючи оцінку наданому прокурором розрахунку збитків у період з 2015-2016 р.р., які як зазначалось є правомірними та обґрунтованим, судом виявлено наявність помилок при розрахунку при визначенні кінцевих сум збитків.

Зокрема позивачем у період 2015-2016 р. визначено збитки в наступних розмірах: за 2015 р. 95 128 грн 74 коп. та за 2016 р. 104 632 грн 89 коп., тоді як за результатами математичного обрахунку збитків у вказані періоди судом отримано їх в розмірі: 95 128 грн 72 коп. та за 2016 р. 104 632 грн 89 коп., який в сукупності (199 761 грн 61 коп.) є меншим ніж той, що заявлений позивачем (199 764 грн 63 коп.), у зв'язку з чим у стягнення 00 грн 02 коп. слід відмовити.

Щодо вимог прокурора про стягнення 69 418 грн 59 коп. збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, суд зазначає, що заявою вих. № 77-1677вих-18 від 28.02.2018 р., останній відмовився від позовних вимог в цій частині.

Розглянувши вказану заяву прокурора вих. № 77-1677вих-18 від 28.02.2018 р. та позивача від 28.02.2018 р. № 120, суд дійшов наступних висновків.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3 ст. 53 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частина 6 названої статті вказує, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Заява прокурора та позивача про відмову від позову в частині стягнення 69 418 грн 59 коп. збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів приймається судом, оскільки відмова від позову в цій частині не суперечить чинному законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, відповідає обставинам і матеріалам справи, окрім того підтримується також позивачем.

В зв'язку з цим провадження у справі в частині стягнення 69 418 грн 59 коп. збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог прокуратури в інтересах Терешпільської сільської ради про стягнення збитків.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, суд дійшов висновку про задоволення часткове задоволення позову прокуратури, з урахуванням вищевикладених мотивів щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення 82 506 грн 81 коп. збитків та закриття провадження у справі в частині стягнення 69 418 грн 59 коп. - збитків.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

28.03.2018 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 191, п.4 ч.1 ст.231, ст.ст.232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Спілки приватних сільськогосподарських товаровиробників "Колос", вул.Леніна, 1, с.Терешпіль, Хмільницький район, Вінницька область, 22014 (ідентифікаційний код - 03735050) на користь Терешпільської сільської ради, вул.Миру, 1, с.Терешпіль, Хмільницький район, Вінницька область, 22014 (ідентифікаційний код- 04331828) - 199 761 грн 61 коп. - збитків.

3. Стягнути із Спілки приватних сільськогосподарських товаровиробників "Колос", вул.Леніна, 1, с.Терешпіль, Хмільницький район, Вінницька область, 22014 (ідентифікаційний код - 03735050) на користь на користь прокуратури Вінницької області, вул.Монастирська, 33, м.Вінниця, 21050 (ідентифікаційний код - 02909909) - 2 996 грн 42 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору за наступними реквізитами: р/р 3988, , ДКСУ, МФО 820172, отримувач Прокуратура Вінницької області.

4. У стягненні 82 506 грн 81 коп. збитків відмовити.

5. Прийняти відмову прокурора та позивача від позовних вимог про стягнення 69 418 грн 59 коп. - збитків.

6. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 69 418 грн 59 коп. - збитків закрити.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

9. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

10. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 06 квітня 2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 7 прим.:

1 - до справи.

2 - Калинівській місцевій прокуратурі - вул. Пушкіна, 34, м. Хмільник, Вінницька область, 22000.

3 - позивачу - вул. Леніна, 2, с. Терешпіль, Хмільницький район, Вінницька область, 22014.

4 - відповідачу - вул. Леніна, 1, с. Терешпіль, Хмільницький район, Вінницька область.

5 - Прокуратурі Вінницької області - вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, Вінницька область, 21000.

6 - ОСОБА_2 управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області - вул. Келецька, буд. 63, м.Вінниця, 21027.

7 - Хмільницькій районній державній адміністрації - вул.Столярчука, 3, м.Хмільник, Вінницька область, 22000.