ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018р. Справа №914/2479/17

За позовом: Фізичної особи-підприємця Лящука Юрія Володимировича (юридична адреса: АДРЕСА_1; поштова адреса: АДРЕСА_2 ідент.код НОМЕР_1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» (81110, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Яворівська, 22; ідент.код 39880486)

про стягнення боргу у сумі 165680,00грн.

Cуддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: не з'явився;

Відповідача: Станько Т.Р. - Довіреність б/н від 19.12.2017.

Процесуальні дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано Позовну заяву з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» боргу у сумі 165680,00грн., що виник у зв'язку з порушенням Відповідачем грошових зобов'язань з оплати вартості товару, поставленого Позивачем, згідно з умовами Договору №8 від 01.09.2015, упродовж грудня місяця 2016 року - лютого місяця 2017 року.

Позивачем додатково подано також Пояснення стосовно обставин спору (від 07.03.18, 13.03.18, 16.03.18, 19.03.18), у яких, зокрема, зазначено:

-заявки на поставку оформлялись у телефонному режимі;

-підтвердження заявки здійснювалось у телефонному режимі;

-товар відвантажувався зі складу Позивача;

-Товарно-транспортні накладні складались Позивачем, а після перевезення - повертались: Перевізником, Відповідачем (такі суперечливі дані щодо повернення ТТН Позивачем не пояснені);

-Майборода О.М. займає посаду начальника цеху і здійснював відпуск товару за усним розпорядженням Позивача, а підпис на ТТН не ставив у зв'язку з необізнаністю.

Позивач правом на подання Відповіді на відзив (у призначений судом строк), передбаченим нормами статей 161, 166, 184 ГПК України, не скористався.

20.12.2017 Відповідачем подано Відзив на позовну заяву, а 07.02.2018 - Додаткові пояснення, у яких викладено обґрунтування відсутності підстав для задоволення позову, і, зокрема, зазначено:

-на ТТН №Р20 та Видатковій накладній №20 від 23.01.2017 підпис не колишнього керівника Товариства (ОСОБА_2), а невідомої особи, у якої не могло бути повноважень на отримання товару;

-відповідно до даних штатного розпису, у Товариства, станом на січень місяць 2017 року, відсутня посада заступника директора чи іншого працівника, якому б надавалось право підпису документів первинного бухгалтерського обліку;

-у грудні 2016 року - січні 2017 року довіреності Товариства на отримання ТМЦ - не видавались;

-у січні місяці 2017 року колишній директор Товариства у відпустці чи відрядженні не перебував;

-ТТН та Видаткову накладну №74 від 17.02.2017 підписано не керівником (ОСОБА_2), а іншою (невідомою) особою, що підтверджує Висновок почеркознавчого дослідження Київського ЕДЦ №14598 від 06.02.2018;

-належні первинні документи (ТТН та Видаткові накладні) на поставку у січні та лютому місяцях 2017 року - відсутні;

-Акт звіряння не є первинним обліковим документом.

07.02.2018 (у підготовчому засіданні) Відповідачем подано Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_2 (колишнього директора Товариства) у Видатковій накладній №74 від 17.02.17 та Товарно-транспортній накладній №Р74 від 17.02.17, у задоволенні якого судом відмовлено (Ухвалою від 07.02.2018), враховуючи ті обставини, які було у той час зазначено (у Клопотанні).

07.03.2018, у судовому засіданні з розгляду спору по суті, судом оголошувалась перерва до 16.03.2018 (14:20). У судовому засіданні 16.03.2018 оголошено перерву до 30.03.2018 (15:00).

У судових засіданнях представники Сторін надали пояснення стосовно обставин спору.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У ході дослідження обставин спору та поданих доказів, - суд встановив:

01.09.2015 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» (Відповідачем) укладено Договір №8, згідно з умовами якого Позивач зобов'язався здійснювати поставку товару (паливних дерев'яних гранул), а Відповідач - оплачувати їх вартість.

Відповідно до умов пунктів 2.1.1-2.1.4 Договору, підставою поставки визначено заявки Покупця (Відповідача), які повинні були погоджуватись Продавцем (Позивачем).

Будь-які докази подання Відповідачем заявок на поставку та їх погодження (Позивачем) - не надано. За ствердженням Позивача, заявки надавались та погоджувались у «телефонному режимі», хоча телефонограми (чи інші докази) - відсутні.

Згідно з умовами пунктів 1.3, 2.1.4, 2.1.5, 3.1, 4.1, 6.1 Договору, поставка підтверджується двосторонніми Видатковими накладними, а прийняття товару (за кількістю та якістю) здійснюється відповідно до Товарно-транспортних накладних.

Позивачем, на підтвердження виконання договірних зобов'язань з поставки, надано:

-Видаткову накладну №225 та Товарно-транспортну накладну №Р225 від 14.12.2016 (на суму 41800,00грн.);

-Видаткову накладну №239 та Товарно-транспортну накладну №Р239 від 26.12.2016 (на суму 41800,00грн.);

-Видаткову накладну №20 та Товарно-транспортну накладну №Р20 від 23.01.2017 (на суму 41800,00грн.);

-Видаткову накладну №74 та Товарно-транспортну накладну №Р74 від 17.02.2017 (на суму 40280,00грн.).

Видаткові накладні №225 від 14.12.2016 та №239 від 26.12.2016 (на загальну суму 83600,00грн.) підписано, від імені Покупця, колишнім директором Товариства «Теплоінвестсервіс» , тому заперечень щодо зазначених поставок Відповідачем не надано.

Видаткову накладну №20 та Товарно-транспортну накладну №Р20 від 23.01.2017 (на суму 41800,00грн.) підписано не керівником Товариства (про що у документах є відповідна позначка), а іншою, невідомою особою.

У вказаних Накладних не зазначено жодних даних про таку особу, а також - документу, що б підтверджував повноваження на приймання товару.

Отже, наявний факт відсутності належним чином оформленого первинного облікового документу, який би підтверджував факт поставки товару 23.01.2017.

Оскільки, згідно з нормами ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи (що фіксують факти їх здійснення), обов'язковими реквізитами яких є: дані про посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції, особистий її підпис, інші дані, що дають змогу ідентифікувати таку особу, тому, - відсутність таких обов'язкових реквізитів у Видатковій накладній та Товарно-транспортній накладній від 23.01.2017 унеможливлює визнання їх належними, допустимими та достовірними доказами здійснення поставки.

При цьому важливо, що, згідно з даними Товарно-транспортної накладної №Р20 від 23.01.2017, Замовником перевезень було Товариство «Теплоінвестсервіс» (Вантажоодержувач), хоча договір на перевезення, який, відповідно до норм ст. 307 (ч.2) ГК України, статей 908, 909 ЦК України, є обов'язковим, - відсутній.

Отже, відповідно до даних Товарно-транспортних накладних, поставка опосередковувалась послугами з перевезення, які надавала третя особа - Перевізник.

Згідно з нормами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України (затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997), договір на перевезення укладається Замовником та Перевізником. При цьому, Замовником може бути як Вантажоодержувач, так і Вантажовідправник.

Факт оформлення Товарно-транспортної накладної №Р20 Позивачем (Вантажовідправником), що не є замовником - стороною договору перевезення, додатково підтверджує відсутність факту замовлення Відповідачем перевезення спірного товару, враховуючи при цьому, що отримання товару здійснено неуповноваженою (невідомою) особою.

Також, важливим є і факт відсутності будь-яких доказів подання Відповідачем заявки на поставку товару (зазначеного у Накладних від 23.01.2017), яка є обов'язковою згідно з умовами пунктів 2.1.1-2.1.4 Договору.

Отже, належні, допустимі, достовірні та достатні докази поставки товару 23.01.2017 - відсутні, що зумовлює відсутність підстав для стягнення вартості товару у сумі 41800,00грн.

Видаткову накладну №74 та Товарно-транспортну накладну №Р74 від 17.02.2017 підписано особою, ідентифікувати яку неможливо, - у зв'язку з відсутністю будь-яких даних про неї, так як не зазначено ні прізвища, ні посади, ні документу, на підставі якого діє.

Відповідач заперечив факт підписання зазначених Накладних від 17.02.2017 колишнім директором Товариства.

Отже, виходячи з норм ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відсутність обов'язкових реквізитів у Видатковій накладній №74 та Товарно-транспортній накладній №Р74 від 17.02.2017 унеможливлює визнання їх належними первинними обліковими документами щодо поставки товару.

Тобто, належні, допустимі, достовірні та достатні докази поставки товару 17.02.2017- відсутні, що унеможливлює задоволення позову у частині стягнення коштів у сумі 40280,00грн.

Додатковим доказом підписання, від імені Відповідача, Видаткової накладної №74 від 17.02.2017 неуповноваженою (і невідповідною) особою є Висновок Київського експертно-дослідного центру №14598 від 06.02.2018 щодо почеркознавчого дослідження підпису на зазначеній Накладній, яким стверджено, що підпис виконано «особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2» (який у той час займав посаду директора Товариства «Теплоінвестсервіс»).

При цьому, важливо, що спеціаліст, який проводив дослідження, був «обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок».

Також, важливо, що, згідно з даними Товарно-транспортної накладної №Р74, Замовником перевезення було Товариство «Теплоінвестсервіс» (Вантажоодержувач), хоча обов'язковий договір на перевезення між Відповідачем та Перевізником - відсутній, а оформлення ТТ накладної здійснено Позивачем (який не був замовником - стороною договору перевезення).

Отже, відсутні: факт оформлення Товарно-транспортної накладної №Р74 Відповідачем, який зазначений у документі як Замовник перевезення, а також - факт замовлення Відповідачем поставки товару, обов'язковість якого встановлено умовами пунктів 2.1.1-2.1.4 Договору (докази подання заявок - відсутні).

Оскільки належні, допустимі, достовірні та достатні докази здійснення Позивачем поставок товару 23.01.2017 та 17.02.2017 - відсутні, тому, наявні підстави для: відмови у задоволенні позову у частині стягнення коштів у сумі 82080,00грн. та задоволення позову лише у частині вимог про стягнення вартості товару, поставленого 14.12.2016 та 26.12.2016, у загальній сумі 83600,00грн.

Акт звіряння розрахунків (за період: 01.01.15 - 30.03.17), поданий Позивачем, не є первинним обліковим документом і не відображає здійснення спірних господарських операцій, тому, при відсутності первинних документів, не є належним, допустимим і достовірним доказом поставок. Крім цього, важливо, що Акт звіряння не передбачений умовами двостороннього Договору №8 та не може замінити первинних облікових документів, визначених умовами пунктів 1.3, 2.1.4, 2.1.5, 3.1, 4.1, 6.1 Договору та нормами ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи факт відмови у задоволенні частини позовних вимог, наявні підстави, передбачені нормою п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, для покладення на Сторін судових витрат у справі (судового збору у сумі 2485,20грн.) пропорційно розміру задовлених позовних вимог, зокрема: на Позивача - 1231,20грн., на Відповідача - 1254,00грн.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами: статей 173-175, 193, 306, 307, 316 Господарського кодексу України; статей 11, 509, 526, 629, 712, 908, 909, 929, 930 Цивільного кодексу України; ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; статей 2, 12-14, 46, 73-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити частково: у частині стягнення боргу у сумі 82080,00грн.

2.Позов стосовно решти позовних вимог - задовольнити.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» (81110, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Яворівська, 22; ідент.код 39880486) на користь Фізичної особи-підприємця Лящука Юрія Володимировича (юридична адреса: АДРЕСА_1; поштова адреса: АДРЕСА_2 ідент.код НОМЕР_1) борг у сумі 83600,00грн. та судовий збір у сумі 1254,00грн.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження - після закінчення 20-денного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження і відсутності факту скасування - після ухвалення Львівським апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 04.04.2018.

Суддя Стороженко О.Ф.