КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. Справа№ 927/1091/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2017р. (повний текст складено 18.12.2017р.)

у справі № 927/1091/17 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина"

про стягнення 24 569 162,02 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з надзвичайних ситуацій звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" про стягнення 24 569 162,02 грн.

Позов обґрунтовувався тим, що відповідачем, як постачальником за договором №21-5/5 від 19.08.2016р., несвоєчасно поставлено замовнику (позивачу) продукцію (автоцистерни пожежні), у зв'язку з чим позивач нарахував встановлену договором неустойку (пеню) за порушення строків виконання зобов'язання з поставки у розмірі 10 305 776,65 грн. та 13 471 603,47 грн. процентів за користування коштами за загальний період нарахування з 02.12.2016р. по 27.12.2016р.; з 27.02.2017р. по 30.03.2017р. Крім цього, позивач вказував про підставність стягнення з відповідача штрафу за прострочення поставки понад 30 днів у розмірі 7% від вартості не поставленої продукції, який складає 791 781,90 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2017р. у справі № 927/1091/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій 10 305 776,65 грн. пені, 791 781,90 грн. штрафу, 13 471 603,47 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами та витрати зі сплати судового збору у розмірі 240 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 167 907,53 грн. пені та 2 194 366,98 грн. процентів за користування грошовими коштами.

На думку апелянта, судом першої інстанції необґрунтовано розглянуто спір за наявними матеріалами справи та відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю явки його представника в судове засідання 12.12.2017р. та надання відзиву на позовну заяву з обґрунтованим контррозрахунком суми штрафних санкцій.

Скаржник зазначав, що розрахунок пред'явлених до стягнення з відповідача сум позивачем здійснено невірно. Судом не було враховано, що день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені та процентів за користування коштами. Крім цього, у зв'язку із дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) строк виконання зобов'язань відповідача за договором поставки відтермінувався пропорційно часу, протягом якого діяли такі обставини.

Відповідач також вказував, що враховуючи наслідки дії форс-мажорних обставин, строк порушення відповідачем зобов'язання з поставки є меншим 30 календарних днів, тож підстави для стягнення штрафу у розмірі 791 781,90 грн. -відсутні.

За твердженням апелянта, розмір пені підлягає зменшенню до 10%, оскільки внаслідок несвоєчасної поставки продукції позивачу не було завдано збитків.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), Мартюк А.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.02.2018р.

05.02.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів від 08.02.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці, для розгляду справи змінено та сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді: Мартюк А.І., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.02.2018р.

22.02.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зобов'язання позивача надати інформацію стосовно стану виконання поданої ним вимоги про сплату коштів за гарантією до ПАТ «КБ «Приватбанк» та в разі здійснення відкликання вимоги - про дату такого відкликання. Клопотання підлягає відхиленню, у зв'язку з тим, що перевірка вказаних обставин не входить до предмету позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018р. в судовому засіданні оголошено перерву до 15.03.2018р.

13.03.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про вихід за межі вимог апеляційної скарги в частині повного скасування задоволеної судом першої інстанції вимоги про стягнення процентів за користування грошовими коштами в розмірі 13 471 603,47 грн. та письмові пояснення до апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів від 14.03.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному, для розгляду справи змінено та сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В.(головуючий), судді: Мартюк А.І., Дідиченко М.А.

15.03.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018р. в судовому засіданні оголошено перерву до 29.03.2018р.

28.03.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про вихід за межі вимог апеляційної скарги.

29.03.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшла відповідь на заперечення.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 19.08.2016р. між Державною службою України з надзвичайних ситуацій (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" (постачальник) укладено договір про закупівлю "Автомобілів спеціальної призначеності", код 29.10.5, згідно з ДК 016:2010, "Мототранспортні засоби спеціального призначення. Пожежно-рятувальні автомобілі для пожежогасіння і проведення рятувальних робіт", код 34144000-8, згідно з ДК 021:2015 - за державні кошти №21-5/5 (далі - договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов'язався поставити у власність замовнику автоцистерну пожежну АЦ-4-60(5309)-505М (далі - продукція) у кількості та комплектності згідно з специфікацією (додаток 1), що є невід'ємною частиною договору, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити продукцію на умовах договору.

Замовник забезпечує приймання та оплату продукції у кількості та за цінами відповідно до специфікації (п. 1.2 договору).

Зі змісту пунктів 2.1, 2.2 договору випливає, що ціна договору становить 369 498 220,00 грн., у тому числі ПДВ 61 583 036,67 грн. за цінами відповідно до тендерної пропозиції та специфікації, що на дату укладання договору еквівалентно 12 966 675,62 Євро за офіційним курсом НБУ. Замовник, керуючись вимогами постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014р. "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт, послуг, що закуповуються за державні кошти", здійснює попередню оплату постачальнику у порядку, визначеному календарним планом розрахунків (додаток 2), за умови надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок замовника.

Додатками 1,2 до договору сторони погодили найменування товару - автоцистерна пожежна АЦ-4-60(5309)-505М у кількості 98 шт., 3 770 390,00 грн. ціна за одиницю товару з ПДВ, сума товару 369 498 220,00 грн. з ПДВ, технічні характеристики товару, та затвердили календарний план попередньої оплати на 2016 рік, а саме етапи попередньої оплати: 1) на протязі 5-ти робочих днів після підписання договору - 50% від загальної суми договору; 2) вересень - 15% від загальної суми договору; 3) листопад - 10% від загальної суми договору; 4) грудень - остаточний платіж.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору постачальник здійснює поставку та якісне відвантаження продукції замовнику на територію Частини технічної служби ДСНС України у Київській області (Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 6) та несе всі витрати та ризики, пов'язані з її доставкою до вказаного місця призначення, включаючи оплату відповідних податків і інших зборів. Продукцію належить перевозити транспортом за рахунок постачальника. Обов'язки щодо забезпечення транспортом, відвантажувальні та розвантажувальні роботи покладаються на постачальника.

Згідно до пунктів 3.3, 3.4 договору передбачено, що 30% загальної кількості продукції має бути поставлена замовнику не пізніше 01.12.2016р., а 100% загальної кількості продукції має бути поставлена замовнику до 01.04.2017р., але не пізніше шести місяців від дати здійснення замовником першого платежу (попередньої оплати) на виконання умов договору. Допускається дострокова поставка частини продукції або продукції у повному обсязі, про що постачальник повинен повідомити замовника письмово за три робочі дні.

За умови пункту 4.1 договору приймання-передача продукції кожної поставки здійснюється у присутності представників сторін, за накладними та актами приймання-передачі в місці постачання продукції, при наявності документів, зазначених у пункті 5.3 договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та реєстрації в Державній казначейській службі України і діє до 01.04.2017р., а у частині поставки - до повного його виконання, але не пізніше шести місяців від дати здійснення першого платежу на виконання умов договору (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору замовником здійснено 100% попередньої оплати у розмірі 369 498 220,00 грн. відповідно до платіжних доручень: №3 від 25.08.2016р. на суму 184 749 110,00 грн., №5 від 14.09.2016р. на суму 54 350 010,00 грн., №31 від 23.09.2016р. на суму 1 074 723,00 грн., №11 від 28.10.2016р. на суму 36 949 822,00 грн., №13 від 08.11.2016р. на суму 36 949 822 грн., №18 від 27.12.2016р. на суму 55 424 733,00 грн., а постачальником здійснено у повному обсязі поставку продукції, що підтверджується актами приймання-передачі основних засобів та видатковими накладними.

У зв'язку з несвоєчасною поставкою продукції листами №03-18053/211 від 05.12.2016р., №01-2609/08 від 21.02.2017р., 03-3419/211 від 06.03.2017р. та №01-6419 від 27.04.2017р. замовник звертався до постачальника, з вимогою сплатити пеню за порушення строків виконання зобов'язання, штраф та проценти за користування чужими грошовими коштами.

У відповіді на листи постачальник зазначав про дію форс-мажорних обставин, які унеможливлювали виконання зобов'язань у визначений договором поставки термін та не погоджувався із нарахованими замовником штрафними санкціями.

Предметом спору у даній справі є стягнення передбачених договором з відповідача 10 305 776,65 грн. пені, 13 471 603,47 грн. процентів за користування коштами та 791 781,90 грн. штрафу за порушення постачальником строків виконання зобов'язання з поставки за договором №21-5/5 від 19.08.2016р.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов'язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов'язань відповідно до ст. 692 ЦК України.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Колегією суддів встановлено, що у порушення умов пункту 3.3 договору постачальник передав замовнику продукцію у розмірі 30% загальної кількості на суму 113 111 700,00 грн. (30 автоцистерн пожежних) пізніше встановленого у договорі строку (01.12.2016р. включно), що підтверджується актами приймання-передачі основних засобів та видатковими накладними:

- від 08.12.2016р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01357 від 06.12.2016р.,

- від 13.12.2016р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01386 від 13.12.2016р.,

- від 20.12.2016р. на суму 11 311 170,00 грн.; №УП-01394 від 20.12.2016р.,

- від 21.12.2016р. на суму 15 081 560,00 грн.; №УП-01376 від 21.12.2016р.,

- від 26.12.2016р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01396 від 26.12.2016р.,

- від 26.12.2016р. на суму 15 081 560,00 грн.; №УП-01407 від 26.12.2016р.,

- від 27.12.2016р. на суму 15 081 560,00 грн.; №УП-01412 від 27.12.2016р.

Враховуючи, що попередню оплату позивача проведено банком 26.08.2016р. (платіжне доручення №3 від 25.08.2016р. на суму 184 749 110,00 грн.), у відповідності до умов пункту 3.4 договору 100% загальної кількості продукції має бути поставлена замовнику до 26.02.2017р. включно.

Відповідно до умов договору відповідач передав позивачу продукцію на загальну суму 56 555 850,00 грн. (15 автоцистерн пожежних), що підтверджується актами приймання-передачі основних засобів та видатковими накладними:

- від 27.01.2017р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-00001 від 27.01.2017р.,

- від 02.02.2017р. на суму 15 081 560,00 грн.; №УП-01443 від 01.02.2017р.,

- від 07.02.2017р. на суму 11 311 170,00 грн.; №УП-01458 від 07.02.2017р.,

- від 10.02.2017р. на суму 11 311 170,00 грн.; №УП-01469 від 10.02.2017р.

У порушення пункту 3.4 договору постачальник передав замовнику решту продукції пізніше встановленого строку (26.02.2017р. включно) на суму 199 830 670,00 грн. (53 автоцистерн пожежних), що підтверджується актами приймання-передачі основних засобів та видатковими накладними:

- від 28.02.2017р. на суму 30 163 120,00 грн.; №УП-01477 від 27.02.2017р.,

- від 01.03.2017р. на суму 26 392 730,00 грн.; №УП-01477 від 27.02.2017р.,

- від 03.03.2017р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01492 від 03.03.2017р.,

- від 15.03.2017р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01476 від 07.03.2017р.,

- від 15.03.2017р. на суму 15 081 560,00 грн.; №УП-01507 від 15.03.2017р.,

- від 17.03.2017р. на суму 22 622 340,00 грн.; №УП-01517 від 17.03.2017р.,

- від 21.03.2017р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01529 від 21.03.2017р.,

- від 24.03.2017р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01535 від 24.03.2017р.,

- від 28.03.2017р. на суму 18 851 950,00 грн.; №УП-01540 від 28.03.2017р.,

- від 30.03.2017р. на суму 11 311 170,00 грн.; №УП-01541 від 30.03.2017р.

Акти приймання-передачі основних засобів та видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін та скріплені печаткою постачальника.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 8.2 договору за порушення строків виконання зобов'язання постачальник сплачує на користь замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а за прострочення понад 30 днів постачальник сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленої продукції.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення з відповідача 10 305 776,65 грн. пені за порушення строків виконання зобов'язання з поставки, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції відносно цієї частини вимог.

Відповідно до частини 2 статті 251 ЦК України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина 2 статті 252 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з частиною 1 статті 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відтак, пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу.

Із системного аналізу наведених приписів чинного законодавства вбачається, що день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

У той же час із наданого заявником розрахунку пені вбачається, що її розрахунок було обчислено позивачем з урахуванням дня, в який відбулася поставка товару, що суперечить нормам чинного законодавства. Крім цього, позивачем не враховано зменшення періоду нарахування пені в залежності від проведення постачальником партій поставки та зменшення суми заборгованості (бази нарахування).

За перерахунком суду апеляційної інстанції встановлено.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2.12.2016 - 07.12.201660.077 %519201.25
94 259 75008.12.2016 - 12.12.201650.077 %360556.42
75 407 80013.12.2016 - 19.12.201670.077 %403823.19
64 096 63020.12.2016 - 20.12.201610.077 %49035.67
49 015 07021.12.2016 - 25.12.201650.077 %187489.34
15 081 56026.12.2016 - 26.12.201610.077 %11537.81
7.02.2017 - 27.02.201710.077 %153294.76
8.02.2017 - 28.02.201710.077 %130155.93
1.03.2017 - 02.03.201720.077 %219818.90
3.03.2017 - 14.03.2017120.077 %1145372.17
90 489 36015.03.2017 - 16.03.201720.077 %138832.99
67 867 02017.03.2017 - 20.03.201740.077 %208249.49
49 015 07021.03.2017 - 23.03.201730.077 %112801.80
30 163 12024.03.2017 - 27.03.201740.077 %92555.33
11 311 17028.03.2017 - 29.03.201720.077 %17354.12
Таким чином, пеня за період прострочення у поставці в розмірі 3 750 079,17 грн., підлягає задоволенню.

Враховуючи, що зобов'язання відповідача перед позивачем з поставки продукції на суму 11 311 170,00 грн. (акт приймання-передачі основних засобів від 30.03.2017р.) прострочено з 27.02.2017р. по 29.03.2017р., тобто понад 30 днів, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги про стягнення 7% штрафу у розмірі 791 781,90 грн.

Частиною 3 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до п. 8.6 договору за користування коштами у разі несвоєчасної поставки продукції постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми попередньої оплати за кожен день від дня, коли продукція мала бути передана замовнику, до дня фактичної передачі продукції або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту статті 536 Цивільного кодексу України випливає, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача процентів за користування коштами у розмірі 13 471 603,47 грн., суд апеляційної інстанції не може погодитись з відповідністю такого розрахунку умовам п. 8.6 договору та ст. 693 ЦК України, оскільки позивачем у період нарахування помилково враховано день фактичного передання товару, і не враховано зменшення періоду нарахування процентів в залежності від поставки постачальником партій товару та відповідного зменшення розміру суми попередньої оплати.

За перерахунком суду апеляційної інстанції розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами є наступний.

Сума попередньої оплати (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів за кожний день простроченняСума процентів за період прострочення
2.12.2016 - 07.12.201660.1 %678670.20
94 259 75008.12.2016 - 12.12.201650.1 %471298.75
75 407 80013.12.2016 - 19.12.201670.1 %527854.60
64 096 63020.12.2016 - 20.12.201610.1 %64096.63
49 015 07021.12.2016 - 25.12.201650.1 %245075.35
15 081 56026.12.2016 - 26.12.201610.1 %15081.56
7.02.2017 - 27.02.201710.1 %199830.67
8.02.2017 - 28.02.201710.1 %169667.55
1.03.2017 - 02.03.201720.1 %286549.64
3.03.2017 - 14.03.2017120.1 %1493074.44
90 489 36015.03.2017 - 16.03.201720.1 %180978.72
67 867 02017.03.2017 - 20.03.201740.1 %271468.08
49 015 07021.03.2017 - 23.03.201730.1 %147045.21
30 163 12024.03.2017 - 27.03.201740.1 %120652.48
11 311 17028.03.2017 - 29.03.201720.1 %22622.34
Враховуючи наведений розрахунок, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 893 966,22 грн. процентів за користування коштами за наведений період підлягають задоволенню.

Передбачені пунктом 8.6 договору проценти не є неустойкою (пенею), а є саме процентами за користування коштами, сплаченими як попередня оплата за договором, відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України, тож твердження апелянта щодо притягнення його до подвійної відповідальності за порушення зобов'язання з поставки продукції є необґрунтованими.

Відхиляючи доводи апелянта про зміну строку виконання постачальником зобов'язання з поставки, у зв'язку з дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), колегія суддів враховує наступне.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняються від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до пункту 9.1 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов'язків, якщо воно трапилось внаслідок дії форс-мажорних обставин.

Апелянт, як на підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання з поставки у період з 27.02.2017р. по 29.03.2017р., посилається на сертифікат Торгово-промислової палати України №7228 від 31.01.2017р., згідно якого з 07.01.2017р. по 30.01.2017р. діяли форс-мажорні обставини щодо виконання зобов'язань поставки за договором №21-5/5 від 19.08.2016р.

Між тим, у період дії порушення зобов'язання відповідачем поставки продукції з 27.02.2017р. по 29.03.2017р. форс-мажорні обставини були відсутні, а можливість відстрочення виконання зобов'язання з поставки умовами договору не передбачено.

Таким чином, не має ознак надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку постачання поставити товар у встановлений договором термін, тому зазначені ним у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності.

В силу ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Приймаючи до уваги направлення господарським судом ухвали про порушення провадження від 05.12.2017р. (отримано відповідачем 07.12.2017р. згідно рекомендованого повідомлення), колегія суддів дійшла висновку, що відповідач мав достатньо часу для того, щоб виконати викладені в ухвалі вимоги суду, зокрема, у частині надання письмового відзиву на позовну заяву із доводами по суті спору. Крім цього, відповідач не був позбавлений можливості залучити іншого представника у судове засідання 12.12.2017р., а доказів неможливості розгляду спору без участі його представника матеріали справи не містять, тому апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтовану відмову судом першої інстанції в клопотанні про відкладення розгляду справи. При цьому, колегія суддів не приймає до уваги надане апелянтом клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до суду апеляційної інстанції, оскільки скаржником не доведено неможливості його подання до суду першої інстанції.

При прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків, що є підставою для зміни цього судового акту.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються пропорційно на обидві сторони.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2017р. у справі № 927/1091/17 - частково задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2017р. у справі № 927/1091/17 змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" (вул. Миру, 100а, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583, ) на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. О.Гончара, 55, м. Київ, 01601, ) 3 750 079 (три мільйона сімсот п'ятдесят тисяч сімдесят дев'ять) грн. 17 коп. пені, 791 781 (сімсот дев'яносто одна тисяча сімсот вісімдесят одна) грн. 90 коп. штрафу, 4 893 966 (чотири мільйона вісімсот дев'яносто три тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 22 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 92 160 (дев'яносто дві тисячі сто шістдесят) грн. 00 коп. судового збору за подання позову. В решті позову відмовити.»

Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. О.Гончара, 55, м. Київ, 01601, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" (вул. Миру, 100а, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583, ) 221 760 (двісті двадцять одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати накази.

4. Матеріали справи №927/1091/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту. Повний текст складено 02.04.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

А.І. Мартюк