ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018р. Справа №914/255/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Р. Матвіїва за участю секретаря судового засідання Д. Зубкович розглянув матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, м. Львів,

до відповідача: Камянко-Бузького міського комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства, Львівська область, м. Камянка-Бузька,

предмет позову: стягнення 32 870,42 грн.,

підстава позову: отримання грошових коштів без достатньої правової підстав,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 представник на підставі довіреності від 29.01.2018 року;

відповідача: не з`явився.

Обставини розгляду справи. 13.02.2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» вих.№41.2/11552/2018-13/вих від 06.02.2018 року до Камянко-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» про стягнення 32 870,42 грн., отриманих без достатньої правової підстави.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 21.03.18 р.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання не заявлено.

У судове засідання 21.03.2018 року зявився представник позивача, підтримав позовні вимоги. Відповідач явки представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Підготовче засідання відкладено на 04.04.2018 року.

У судове засідання 04.04.2018 року зявився представник позивача, підтримав позовні вимоги. Відповідач повторно явки представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, беручи до уваги відсутність заяв, клопотань відповідача щодо процесу та суті розгляду даної справи, суд зазначає про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 04.04.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін. Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк (надалі по тексту рішення позивач) звернулось до суду із позовом до Камянко-Бузького міського комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства (надалі по тексту рішення відповідач) про стягнення 32 870,42 грн.

Позивач зазначає, що ним при виконанні інкасового доручення ДПІ у Камянко-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області про стягнення з Камянко-Бузького МКП «УЖКГ» на рахунок одержувача Управління Державної казначейської служби України у Камянко-Бузькому районі податкового боргу згідно з постановою адміністративного суду від 24.04.2014 року допущено помилку, а саме не взято до уваги, що списання коштів з рахунку не могло бути здійснено, оскільки, кошти, що знаходилися на вказаному рахунку, арештовані згідно з постановою ДВС Камянко-Бузького районного управління. Банком було повернуто кошти у розмірі 32 870,42 грн. на рахунок Камянко-Бузького МКП «УЖКГ», а до Управління Державної казначейської служби України у Камянко-Бузькому районі банк звернувся з позовом про повернення помилкового переказу, у задоволенні якого було відмовлено. Банк вважає, що кошти в сумі 32 870,42 грн. отримані Камянка-Бузьким МКП «УЖКГ» безпідставно і підлягають поверненню банку в порядку ст.1212 ЦК України.

Відповідач явки представника у судові засідання не забезпечував, відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне. Згідно з договором банківського рахунку №3-00190 від 24.04.2015 року Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк зобовязався надавати клієнту МКП Управління житлово-комунального господарства послуги з розрахунково-касового обслуговування, які повязані з переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійснення інших операцій, передбачених цим договором.

17.02.2015р. Державною податковою інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області виставлено інкасове доручення №25-23 про стягнення з Кам'янка-Бузького міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства м.Камянка-Бузька» податкового боргу з податку на додану вартість 371 104,96 грн. згідно з постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2014р. у справі №813/2443/14, яке подано Публічному акціонерному банку «Ощадбанк» як банку платника до виконання.

23.02.2015р. філією - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» виконано зазначене інкасове доручення на суму 32870,42грн. та списано з рахунку Кам'янка-Бузького МЖП УЖКГ № 4499 як стягнення податкового боргу з податку на додану вартість згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2014р. у справі №813/2443/14.

04.03.2015р. згідно з меморіальним ордером № 91680994 банком з рахунку 131 повернуто на рахунок МКП Управління житлово-комунального господарства №4499 кошти в сумі 32 870,42 грн. з призначенням платежу «поверн. сума неправомірно списана з арешт. рах.зг.ПД№25-23 від 23.02.15р.; 141; стягненння под.боргу з ПДВ зг. пост. ЛОАС від 24.04.14 у справі №813/2443/14».

10.10.2017 року позивач звернувся до Камянко-Бузького міського комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства з претензією про повернення йому грошових коштів у розмірі 32 870,42 грн. Докази надіслання претензії долучено до позовної заяви.

Відповідь відповідача на вказану претензію у матеріалах справи відсутня. Докази повернення відповідачем коштів після відкриття провадження у даній справі також відсутні.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, сторонами не заперечувались та документарно не спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Предметом спору у даному позові є стягнення з відповідача 32 870,42 грн. як таких, що були перераховані відповідачу 04.03.2015 року без відповідної правової підстави.

Як встановлено судом вище, 04.03.2015 року згідно з меморіальним ордером № 91680994 банком сплачено на рахунок МКП Управління житлово-комунального господарства №4499 кошти в сумі 32 870,42 грн. з призначенням платежу «поверн. сума неправомірно списана з арешт. рах.зг.ПД№25-23 від 23.02.15р.; 141; стягненння под.боргу з ПДВ зг. пост. ЛОАС від 24.04.14 у справі №813/2443/14».

З матеріалів справи також вбачається, що у судовому порядку Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк звертався до Управління Державної казначейської служби України у Камянко-Бузькому районі з позовом про повернення помилкового переказу в сумі 32 870,40 грн. та 788,89 грн. пені. Рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/2005/15 від 15.08.2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення суду першої інстанції залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції.

Зокрема, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що «спірні кошти перераховані як податковий борг з ПДВ, відповідно їх повернення як помилково перерахованих до державного бюджету відбувається згідно із Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013. Тобто, законодавчо визначена процедура такого повернення передбачає, що воно здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Положенням про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 1280 від 12.10.2011, передбачено, що Управління (відділення) Казначейства відповідно до покладених на них завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Згідно із Класифікацією доходів бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 11 від 14.01.2011 та постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 16.02.2011 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" контроль за справлянням податку на додану вартість покладено на Державну фіскальну службу України».

З наведеного вбачається, що для повернення з бюджету помилково перерахованих коштів спеціальним нормативним актом визначено відповідну процедуру. Особливою процедурою є також виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, механізм якої передбачений главою 12 «Списання банком коштів з рахунків платників податків/суб'єктів господарювання» Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22. Зокрема, такий механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Суд звертає увагу, що відповідною главою Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті в редакції, чинній станом на березень 2015 року не передбачено прав чи обовязків банку по поверненню списаних з рахунка платника коштів зі свого рахунку.

Згідно з п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. N 22, інкасове доручення (розпорядження) - розрахунковий документ, що містить вимогу стягувача (контролюючого органу) до банку, що обслуговує платника, здійснити без погодження з платником переказ визначеної суми коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Згідно з п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. N 22, неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі; помилкове списання/зарахування коштів - списання/зарахування коштів, унаслідок якого з вини банку або клієнта відбувається їх списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача.

Відповідно до п.2.35 Інструкції кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч.1 ст.1213 ЦК України).

З досліджених обставин справи, надаючи правову оцінку факту перерахування банком коштів у розмірі 32 870,42 грн. одержувачу - МКП Управління житлово-комунального господарства, враховуючи відсутність в банку обовязку повертати кошти, списані з рахунку платника на рахунок Казначейства згідно з інкасовим дорученням від 17.02.2015 року, суд доходить висновку, що між банком та відповідачем не існувало приватно-правових правовідносин, які були б підставою повернення банком коштів у вказаному розмірі. Переказ банком коштів у розмірі 32 870,42 грн. не здійснювався на виконання договору банківського рахунку від 24.04.2013 року, оскільки за таким договором банк зобовязався надавати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які повязані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобовязується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватися тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд (п.1.1). Списання банком коштів у відповідному розмірі здійснювалось не на підставі договору, а в порядку, визначеному для виконання інкасового доручення стягувача. Відповідно, 04.03.2015 року кошти у розмірі 32 870,42 грн. були перераховані банком відповідачу без достатньої правової підстави.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, перевіривши доводи позивача, враховуючи відсутність доказів на спростування заявлених позовних вимог та обставин, викладених у позовній заяві, суд доходить висновку про необхідність захисту порушеного права позивача шляхом стягнення з відповідача коштів у розмірі 32 870,42 грн. як таких, що отримані від банку відповідачем без правових підстав.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, ч.9 ст.165, ст. ст. 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити повністю.

Стягнути з Камянка-Бузького міського комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства (80400, Львівська обл., Кам'янка-Бузький район, місто Кам'янка-Бузька, вул. Шопена, будинок 5, код ЄДР 22358311) на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (01001, м.Київ, вул. Госпітальна, будинок 12-Г, код ЄДР 00032129) в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк (код ЄДРПОУ ВП: 09325703, 79000, Львівська обл., місто Львів, Галицький район, вул. Січових Стрільців, будинок 9) 32 870,42 грн. та 1 762,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10.04.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.