ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 17/116/2011

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Баранець О.М., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

на ухвалу Господарського суду Луганської області

(суддя - Драгнєвіч О.В.)

від 16.08.2017,

та на постанову Донецького апеляційного господарського суду

(головуючий - Дучал Н.М., судді - Склярук О.І., Сгара Е.В.)

від 05.10.2017,

за скаргою державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії,

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

у справі за позовом державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії,

до державного підприємства "Первомайськвугілля",

про стягнення 19 572 366,06 грн,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року державне підприємство "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії звернулось до Господарського суду Луганської області із скаргою (з рахування заяви про уточнення), в якій просило визнати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 16.06.2017 про повернення виконавчого документа за виконавчим провадженням № 51514659 недійсною; зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 51514659 та виконати вимоги ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017 в частині зупинення виконавчого провадження № 51514659.

Скарга обґрунтована тим, що оскільки головний державний виконавець з перевищенням наданих йому законом повноважень, в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017 прийняв постанову від 16.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому проваджені № 51514659, то така постанова є недійсною. З метою захисту своїх прав та дотримання вимог чинного законодавства, позивач просив зобов'язати орган державної виконавчої служби винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 51514659 та виконати вимоги ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017 в частині зупинення виконавчого провадження № 51514659.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.08.2017 скаргу ДП "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії задоволено частково. Визнано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 16.06.2017 про повернення виконавчого документа за виконавчим провадженням № 51514659 недійсною. В іншій частині скарги відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.10.2017 ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.08.2017 скасовано в частині відмови у задоволенні скарги та прийнято в цій частині нове рішення, яким зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 51514659 згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 та виконати вимоги ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.3017 в частині зупинення виконавчого провадження № 51514659.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.08.2017 залишено без змін.

23.10.2017 Департамент ДВС Міністерства юстиції України звернувся з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.10.2017, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.10.2017 та ухвалу місцевого суду в частині задоволення скарги. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Підставами для скасування постановлених у справі судових рішення Департамент ДВС Міністерства юстиції України зазначає порушення норм матеріального права, зокрема, ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки цією статтею не передбачено підстав для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання рішення щодо державних вугледобувних підприємств; п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"; п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішення, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012, адже суд не може зобов'язувати державно виконавця до вчинення будь - яких дій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задовольнити з таких підстав.

Щодо доводів Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про порушення судами п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", то вони є безпідставними, адже господарські суди на підставі ст. 43 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) прийшли до висновку, що головний державний виконавець, приймаючи постанову від 16.06.2017, належним чином не встановив обставин для повернення вказаного документу стягувачу згідно з п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження згідно з Законом України "Про виконавче провадження", яким регулюється порядок вчинення державним виконавцем виконавчих дій та їх зупинення, при наявності спеціального Закону № 2021-VIII від 13.04.2017, який передбачає зупинення саме виконавчого провадження і, який є обов'язковим до застосування державним виконавцем в силу ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" не свідчить про порушення ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Посилання Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на те, що суд не може зобов'язувати державного виконавця до вчинення будь - яких дій, то необхідно зазначити, що зобов'язання апеляційним судом державного виконавця здійснити передбаченні законом дії, від вчинення яких той безпосередньо ухиляється, не суперечить вимогам чинного законодавства і в цьому випадку апеляційний суд діє як "суд встановлений законом".

Скасовуючи частково ухвалу місцевого суду та задовольняючи скаргу ДП "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії, апеляційний суд правильно виходив з того, що головний державний виконавець діяв всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження", "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 12.09.2011 позов ДП "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії до ДП "Первомайськвугілля" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 16 148 439,68 грн заборгованість за активну електроенергію, 855 082,08 грн пені, 165 499,75 грн 3% річних, 479 475,80 грн інфляційних втрат та судові витрати. В частині стягнення 1 269 166,59 грн провадження у справі припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

30.09.2011 господарським судом було видано наказ № 17/116/2011.

Постановою головного державного виконавця від 30.06.2016 відкрито виконавче провадження № 51514659 з виконання наказу № 17/116/2011, а постановою від 16.06.2017 було повернуто виконавчий документ стягувачу згідно з п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 115 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови) державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

24.05.2017 набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017, відповідно до ст. 1 якого тимчасово, до 01.01.2019, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ДП "Первомайськвугілля" є вугледобувним підприємством з частиною державної власності у статутному фонді 100 %.

Оскільки відповідач є державним вугледобувним підприємством, то в головного державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документу стягувачу згідно з п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а були наявні підстави для зупинення виконавчого провадження № 5151465 на підставі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017, який не може ставитись під сумнів і є обов'язковим для застосування державним виконавцем при здійсненні ним виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Таким чином, господарські суди прийшли до правильного висновку, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 16.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 51514659 суперечить вимогам чинного законодавства і є недійсною.

За ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Апеляційний суд, врахувавши, що головний державний виконавець безпідставно ухиляється від вчинення передбачуваних законом дій (ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017) та з метою дотримання прав сторін у виконавчому провадженні № 51514659, правомірно задовольнив скаргу позивача про зобов'язання відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 51514659 згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 та виконати вимоги ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.3017 в частині зупинення виконавчого провадження № 51514659.

За таких обставин постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

Оскільки підстав для скасування постанови апеляційного суду немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на Департамент ДВС Міністерства юстиції України.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2017 року у справі за № 17/116/2011 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

І. Ткач