УХВАЛА

м. Київ

03.04.2018Справа № 910/1615/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека №417"

Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЗА ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноніколь-Славутич"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Дніпровський машинобудівний завод"

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство інфраструктури України

про відшкодування шкоди та стягнення неустойки,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача 1,2 - Добра Я.О. за дов;

від відповідача - Абрамов Д.В. за дов.;

від третьої особи 1, 2, не з'явились;

від третьої особи 3 - Новак А.А. за дов..

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/1615/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека №417" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЗА ЛТД" (Дані - ТОВ "Аптека №417" і ТОВ "ФОРЗА ЛТД") до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (правонаступник Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта"), про відшкодування шкоди та стягнення неустойки в сумі 871 701 (вісімсот сімдесят одна тисяча сімсот одна) грн., 14 коп.

Ухвалою суду від 06.09.2016 зупинено провадження у справі №910/1615/16.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 про зупинення провадження у справі №910/1615/16 скасовано. Матеріали справи №910/1615/16 повернуто до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.01.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі №910/1615/16 залишено без змін.

Ухвалою від 07.02.2017 Господарський суд міста Києва поновив провадження у справі №910/1615/16.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 14.12.2017 розгляд справи відкладено на 30.01.18 о 11:00 год. Зобов'язано відповідача надати суду в судове засіданні для огляду оригінал Акту прийому - передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017, чинної з 15.12.2017., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 31.01.2018 ухвалено здійснювати розгляд заяви по справі №910/1615/16 у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №910/1615/16 призначено на 06.03.18 о 15:45 год.

03.03.2018 відповідачем подана заява про роз'яснення ухвали суду від 14.12.2017 по справі № 910/1615/16, а саме:

- чому головуючим суддею було істотно порушено норми процесуального права, зокрема вимоги статей 38 і 86 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що була чинна на час ухвалення вказаного вище судового рішення), пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, під час розгляду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів від 05.01.2017 №02-1-198, поданого представником ПАТ «Укрпошта» та отриманого Господарським судом міста Києва 06 грудня 2017 року, тобто за 8 днів до судового засідання, а саме: відмовлено ПАТ «Укрпошта», як стороні у справі у доступі до правосуддя із непередбачених законом підстав;

- порушено положення статті 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів», в частині залишення без вирішення клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів від 05.01.2017 № 02-1-198, поданого представником ПАТ «Укрпошта» через канцелярію суду 06 грудня 2017 року, тобто за 8 днів до судового засідання та ухвалення відповідного судового рішення по суті заявленого клопотання, а також зазначення відповідних мотивів з посиланням на законодавство в ухвалі від 14 грудня 2017 року;

- за наявності нерозглянутих та не вирішених низки раніше поданих представником ПАТ «Укрпошта» письмових клопотань, а саме: клопотання про призначення судової економічної експертизи від 03.07.2017 № 02-1-99 (подано до суду 04.07.2017), клопотання про зупинення провадження у справі та надсилання матеріалів справи до органу досудового розслідування від 18.09.2017 №02-1-135 (подано до суду 19.09.2017); клопотання про залишення позову без розгляду від 03.10.2017 № 02-1-136 (подано до суду 03.10.2017); клопотання про призначення комплексної судової експертизи від 15.11.2017 №02-1-137 (подано до суду 16.11.2017) з урахуванням заяви про уточнення та доповнення підстав останнього від 24.11.2017 № 02-1-190 та клопотання про витребування доказів від 24.11.2017 №02-1-191 (направлені на адресу суду поштою 27.11.2017) та ухвалення за результатами їх розгляду відповідних судових рішень, одразу, в одному судовому засіданні, розглянуто та задоволено заявлене представником Позивача усне клопотання про витребування для огляду наданий Відповідачем Акт прийому - передачі, про що винесено ухвалу від 14 грудня 2017 року без зазначення відповідних мотивів з посиланням на законодавство, як того вимагають приписи статті 86 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що була чинна на час ухвалення вказаного вище судового рішення);

- задоволено без оголошення перерви задля надання позивачам та/або їх представнику часу для складання та подання клопотання про витребування для огляду наданий Відповідачем Акт прийому - передачі в письмовій формі, забезпечення можливості іншим учасниками справи ознайомитись з мотивами, підставами та обґрунтуванням цього клопотання, а також подання ними господарському суду своїх заперечень та/або пояснень проти нього з наведенням своїх доводів, аргументів та доказів, чим порушено такі основні засади як: верховенство права, законності, рівності перед судом і законом, диспозитивності суду, пропорційності, доступу до правосуддя (ст.ст. 42, 43, 36, 38, п. 3 ч. 2 ст.86 ГПК України у редакції, що була чинна на час прийняття ухвали від 14 грудня 2017 року), пункту 1 статті 6 і статті 13 Конвенції;

- не було проголошено зміст постановленої ухвали від 14 грудня 2017 року та не вручено копії останньої особам, які приймали участь в судовому засіданні всупереч положенням пункті 1 статті 6 Конвенції та установленій судовій практиці Європейського суду з прав людини.

За твердженням заявника ухвала Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 не містить мотивів винесення ухвали з посиланням на законодавство та висновку з розглянутого питання, що потребує роз'яснення в цій частині з огляду на її незрозумілість.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Отже, роз'яснення рішення - це викладення рішення ухвали у більш ясній і зрозумілій формі. Роз'яснюючи рішення, ухвалу, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Як зазначено в ухвалі суду від 14.12.2017 представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі, які не були подані до матеріалів справи, а саме: Акт прийому - передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13, з яким виникла необхідність ознайомитись Позивачу. Позивач заявив усне клопотання витребувати для огляду наданий Відповідачем Акт прийому - передачі. Усне клопотання Позивача про витребування оригіналу додаткового доказу по справі задоволено судом.

З цих підстав розгляд справи відкладено. Зазначено, що клопотання Відповідача про витребування додаткових доказів по справі буде розглянуто в наступному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на 14.12.2017) господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Отже, розгляд справи в судовому засіданні призначеному на 14.12.2017 було відкладено на підставі ст.77 ГПК України, оскільки спір не міг бути вирішеним в даному засіданні (14.12.2017), за відсутності подання суду оригіналу поданого відповідачем акту прийому - передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13, як належного та допустимого доказу по справі, зважаючи на те, що позивачі заперечили наявність вказаного акту прийому-передачі.

Відтак, оскільки розгляд справи в судовому засіданні призначеному на 14.12.2017 було відкладено на підставі ст.77 ГПК України з тих підстав, що спір не може бути вирішено в даному засіданні, у зв'язку з вищевикладеним посилання відповідача на те, що ухвала не містить мотивів є безпідставним.

Щодо усного клопотання позивача про витребування для огляду наданого Відповідачем Акту прийому - передачі, яке задоволено судом, то суд вказує, що заявлене клопотання про забов'язання відповідача надати суду в судове засіданні для огляду оригінал Акту прийому - передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13, не є клопотанням поданим в порядку ст. 38 ГПК України (в редакції станом на 14.12.2017).

А, згідно резолютивної частини ухвали суду від 14.12.2017 суд саме зобов'язав (а не витребував) відповідача надати суду в судове засіданні для огляду оригінал Акту прийому - передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13.

Щодо наявності нерозглянутих клопотань, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній станом на 14.12.2017), порядок ведення засідання визначається суддею, а в разі розгляду справи трьома суддями - суддею, головуючим у засіданні. Суддя оголошує склад господарського суду, роз'яснює учасникам судового процесу їх права та обов'язки і сприяє у здійсненні належних їм прав. У засіданні заслуховуються представники позивача і відповідача та інші особи, які беруть участь у засіданні. Учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов'язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Відтак, у зв'язку з тим, що порядок ведення судового засідання визначається суддею, за наявності нерозглянутих інших клопотань сторін суд не позбавлений права задовольнити клопотання позивача про зобов'язання відповідача надати суду в судове засіданні для огляду оригінал Акту прийому - передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, суд наголошує, що суд самостійно, відповідно до ст.ст. 32, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України (у редакції станом на 14.12.2017), розглядає спір, встановлює предмет доказування у справі, оцінює докази у справі на предмет їх належності, допустимості та достатності.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (у редакції станом на 14.12.2017) господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

У зв'язку з тим, що позивач заперечив факт наявності акту приймання-передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13 (копія якого подана відповідачем у судовому засіданні 14.12.2017), на переконання суду, з метою встановлення дійсних обставин справи та всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи є необхідним зобов'язання відповідача надати суду в судове засіданні для огляду оригінал вказаного акту прийому - передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13.

А, оскільки відповідачем подана копія акту приймання-передачі від 31.01.2014 до Договору оренди від 01.01.2013 №38/Ж-13, то зобов'язання того ж відповідача надати суду оригінал вказаного доказу не може розцінюватись як відмова у доступі до правосуддя та порушення процесуальних прав відповідача.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Зокрема, суд звертає увагу на те, що незгода представника відповідача з результатами розгляду судом заявлених клопотань, може бути виражена у відповідних доводах перед судом апеляційної або касаційної інстанції у випадку оскарження судового рішення, яке буде прийнято за наслідками розгляду даної справи по суті.

В поданій заяві, заявник не просить суд викласти ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/1615/16 у більш ясній і зрозумілій формі.

Між тим, зі змісту ухвали суду від 14.12.2017 вбачається, що вона є чіткою та зрозумілою, сформованою відповідно до приписів 86,77 Господарського процесуального кодексу України (у редакції станом на 14.12.2017).

Щодо проголошення змісту ухвали та вручення її копії особам, які приймали участь в судовому засіданні, вказане жодним чином не стосується заяви про роз'яснення ухвали суду від 14.12.2017, але при цьому відповідно до ст. 87 ГПК України (в редакції станом на 14.12.2017) повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Оскільки відповідач був присутній в судовому засіданні 14.12.2017 вказана ухвала відповідачу не надсилалась.

Посилання заявника на неясність вказаної ухвали в частині відсилки на рішення Європейського суду з прав людини не вказує на незрозумілість ухвали суду від 14.12.2017 у справі №910/1615/16, що було б підставою для його роз'яснення.

Суд вказує, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/1615/16 прийнята відповідно до вимог ст.ст. 77,86 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, заявником суду не доведено в чому полягає не зрозумілість та неясність ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/1615/16.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення ухвали суду від 14.12.2017 №910/1615/16.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 234, 245, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про роз'яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 по справі №910/1615/16 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко