ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.2018 Справа № 920/1257/17

Господарський суд Сумської області, у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Малюка Р.Б., розглянувши матеріали справи № 920/1257/17 в порядку загального позовного провадження:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (вул. Іллінська, буд. 2, м. Суми, 40030),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія АНДІ» (вул. Д. Коротченка, буд. 19/2, м. Суми, 40034),

про стягнення 30144,00 грн. на підставі договору оренди комерційної нерухомості № 59Е000-424/17 від 07.07.2017,

представники сторін:

позивача: Герасименко Л.Г. (довіреність № 2035 від 08.09.2017),

відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 30144,00 грн. заборгованості за договору оренди комерційної нерухомості № 59Е000-424/17 від 07.07.2017, з них: 27371,24 грн. сума основного боргу, 1212,81 грн. пеня, 138,29 грн. - 3 % річних, 1421,86 грн. інфляційні втрати та 1600,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 29.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог № 59с000/17-28 від 30.01.2018, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь основний борг в сумі 27371,24 грн., пеню в сумі 1114,51 грн., суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 123,23 грн., 3 % річних від простроченої суми в сумі 119,95 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Ухвалою суду від 30.01.2018 прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог в порядку статті 46 Господарського процессуального кодексу України та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.02.2018 продовжено строк підготовчого засідання до 29.03.2018 та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру вимог, в повному обсязі.

Ухвали суду були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві, а саме: 40034, м. Суми, вул. Д.Коротченка, б. 19/2. Вказані ухвали повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Адреса відповідача, яка зазначена позивачем, була підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно зі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала направлялась на адресу відповідача, зазначену позивачем та підтверджену даними реєстру, а тому, незважаючи на неотримання за зареєстрованою адресою поштової кореспонденції або ігнорування її отримання, відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки судом вчинені всі дії, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву, у строк встановлений ухвалами суду від 29.12.2017, від 30.01.2018, від 13.02.2018, від 22.03.2018, не подав, а тому, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, справа вирішується за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив.

07.07.2017 між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Сумської філії ПАТ «Укртелеком» (орендодавцем за договором, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія АНДІ» (орендарем за договором, відповідачем) був укладений договір оренди нерухомого майна № 59Е000-424/17, відповідно до умов п.п. 1.1.1, п. 1.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування комерційну нерухомість розташовану в м. Суми на другому поверсі 3-поверхового будинку АТС-33 та гаражі по вул. Нижньосироватська, 64, загальною площею 497,9 кв.м, в тому числі коефіцієнт загальних площ 1,0 для розміщення офісу та складу.

Відповідно до п. 2.1. договору передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна, форма якого затверджена в додатку № 1 до цього договору. При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання такого акту.

На виконання умов договору, позивач здійснив передачу майна, яке було прийнято відповідачем, що підтверджується підписаним сторонами договору актом приймання-передачі від 07.07.2017 (а.с. 25).

Згідно з положеннями п. 3.1. договору за домовленістю сторін орендна плата складається з плати за приміщення: починаючи з 07.07.2017, 20,00 грн. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 1400,00 грн. за 70,0 кв.м без ПДВ за місяць та 8,33 грн. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 3564,40 грн. за 427,9 кв.м без ПДВ за місяць; плати за послуги з утримання комерційної нерухомості: 214,88 грн. за 497,9 кв.м без ПДВ за місяць. Оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою, що діє на дату виникнення податкового зобов'язання.

Пунктом 3.9 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Невиставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

Відповідно до п. 6.1.3 договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

В порушення п.п. 3.9, 6.1.3 договору відповідач не виконував своїх зобов'язань, а саме не повністю сплачував плату за оренду нерухомого майна в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 27371,24 грн. за період з серпня 2017 по листопад 2017 року, що підтверджується розрахунком суми боргу та копіями рахунків, які долучені до матеріалів справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у визначений договором термін не виконав належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка не погашена на даний час.

Відповідно до п.3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання. Оренда структурних підрозділів державних та комунальних підприємств не повинна порушувати виробничо-господарську цілісність, технологічну єдність даного підприємства. Законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не можуть бути об'єктом оренди. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно сплати орендної плати, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 27371 грн. 24 коп. за договором оренди нерухомого майна № 59Е000-424/17 від 07.07.2017.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 договору передбачено у разі порушення строків виконання грошових зобов'язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

ТОВ «Будівельна компанія АНДІ» у строки, визначені договором № 59Е000-424/17 від 07.07.2017 не виконав своїх зобов'язань, тому зобов'язаний нести відповідальність у вигляді пені в розмірі, передбаченому пунктом 8.2 договору.

За таких обставин, суд вважає, що вірним є нарахування відповідачу пені (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) за період з 21.09.2017 по 31.12.2017 у розмірі 1114,51 грн. згідно умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної орендної плати, позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) в частині стягнення 123 грн. 23 коп. інфляційних втрат за період з жовтня 2017 по листопад 2017 року, 119 грн. 95 коп. 3% річних за період з вересня 2017 по грудень 2017 року підлягають задоволенню як такі, що нараховані відповідно до норм укладеного між сторонами договору та вимог діючого законодавства, а також підтверджуються перевіреними судом розрахунками позивача.

Приймаючи до уваги викладене, вимоги позивача про стягнення 28728,93 грн. заборгованості, з яких: 27371,24 грн. основного боргу, 1114,51 грн. пені, 123,23 грн. суми інфляції та 119,95 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина перша статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 86 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія АНДІ» (40034, м. Суми, вул. Д.Коротченка, 19/2, код 40447041) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії ПАТ «Укртелеком» (рахунок № в ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851, ) 27371 грн. 24 коп. основного боргу, 1114 грн. 51 коп. пені, 123 грн. 23 коп. сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 119 грн. 95 коп. 3% річних, 1600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.04.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. СПИРИДОНОВА