Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2018 р. Справа № 906/137/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

при секретарі судового засідання: Зоренку О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (адвокат, посвідчення №116 від 03.02.17.)

від відповідача:

розглянувши у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство "Авіс" (м.Вінниця)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова комора" (с.Дворище, Хорошівський район,Житомирська область)

про стягнення 2212429,25 грн

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 2212429,25 грн., з яких: 1710000,00 грн. - штрафу за непоставлений соняшник у кількості 900 тон у строк до 01.05.17. згідно договору №ДА-36 від 22.02.16., 275483,45 грн. - штраф за безпідставне використання посівного матеріалу, 226945,80 грн. - штраф за безпідставне використання добрив.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Ухвали суду направлялися відповідачу за адресою: Житомирська область, Хорошівський район, с.Дворище, вул. Лесі Українки,10. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, ухвала суду направлялася керівнику товариства - ОСОБА_2, та була вручена 04.04.18.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВА КОМОРА» (сторона-2/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю - підприємство «АВІС» (сторона-1/позивач) укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № ДА-36 (а.с.14), відповідно до умов якого сторона-1 (Позивач) зобов'язується передати у власність стороні-2 (Відповідач) посівний матеріал високоолеїнового соняшника (надалі іменується «ОСОБА_3 матеріал») й мінеральні добрива (надалі іменується «Добрива») та здійснити розрахунок за поставлений Стороною 2 (Відповідачем) ОСОБА_4, вирощений із ОСОБА_3 матеріалу.

Згідно п.1.1.2. сторона-2 (відповідач) зобов'язується прийняти ОСОБА_3 матеріал й Добрива та використати їх за призначенням, встановленим даним Договором, здійснити за них розрахунок та поставити стороні-1 ОСОБА_4, вирощений із ОСОБА_3 матеріалу із застосуванням Добрив.

За приписами пункту 1.3 Договору, найменування, кількість предмету Договору, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру, ціна одиниці виміру та загальна сума Предмету Договору визначаються у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних та/або інших товарно-супровідних документах, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 2.1.1 Договору передбачено, що Позивач (Сторона 1) зобов'язується передати у власність Відповідачу (Стороні 2) ОСОБА_3 матеріал у кількості 450 (чотириста п'ятдесят) посівних одиниць з метою його посіву на земельній ділянці розміром 900 га. Ціна одиниці ОСОБА_3 матеріалу та загальна вартість всієї його партії зазначається у специфікації, видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.1.2 Договору, Позивач (Сторона 1) зобов'язується передати Відповідачу (Стороні 2) Добрива у кількості 217000 кг. з метою їх застосування на земельній ділянці розміром 900 га. Ціна одиниці Добрив та загальна вартість всієї його партії зазначається у специфікації, видаткових накладних.

На виконання умов Договору, Позивач поставив Відповідачу :

1.Посівний матеріал:

у кількості 450 мішків на суму 2 635 834,50 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000017714 від 31 березня 2016р. (а.с.22);

у кількості 25 мішків на суму 119 000,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000024625 від 21 квітня 2016р.(а.с.23).

ОСОБА_3 матеріал на підставі довіреності № 6 від 25.03.2016р. отриманий директором ОСОБА_2 (а.с.24).

2. Добрива:

у кількості 30,4т. на суму 312208,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000020885 від 05 квітня 2016р. (а.с.25);

у кількості 30,4т. на суму 312208,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000020884 від 06 квітня 2016р. (а.с.26);

у кількості 30,4т. на суму 312208,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000023598 від 15 квітня 2016р. (а.с.27);

у кількості 15,2т. на суму 156104,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000023599 від 18 квітня 2016р.(а.с.28);

у кількості 30т. на суму 457500,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000024624 від 20 квітня 2016р. (а.с.29);

у кількості 39т. на суму 475230,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000024827 від 28 квітня 2016р. (а.с.30);

у кількості 16т. на суму 244000,00 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № АV000026766 від 05 травня 2016р.(а.с.31)

Добрива на підставі довіреностей № 6 від 25.03.2016р. та № 10 від 31.03.2016р. були отримані директором відповідача ОСОБА_2 (а.с.32,33).

Таким чином позивач поставив відповідачу ОСОБА_3 матеріал і Добрива на загальну суму 5 024 292,50 грн. (2754834,50+2269458).

Пунктом 2.2. Договору, передбачено, що відповідач зобов'язується своєчасно й належним чином засіяти земельну ділянку розміром 900га. посівним матеріалом із застосуванням добрив; своєчасно, у повному обсязі та з найменшими втратами виростити, зібрати врожай ОСОБА_4 та зберігати його у належних умовах до дня передачі виключно позивачу (Стороні 1) із усіма, передбаченими законодавством, супровідними документами; продати/поставити ОСОБА_4, вирощений із ОСОБА_3 матеріалу із застосуванням Добрив, виключно Позивачу (Стороні 1) на умовах, передбачених пунктом 2.1.6 Договору у такому порядку:

50 % від загального обсягу врожаю ОСОБА_4 до 01 січня 2017 року;

50 % від загального обсягу врожаю ОСОБА_4 до 01 травня 2017 року;

Згідно п.2.2.6. договору, відповідач зобов'язався поставити вирощений із ОСОБА_3 матеріалу ОСОБА_4 та зібраний на земельній ділянці, відведеної для такої мети розміром 900 га у загальній кількості із розрахунку двадцять п'ять центнерів з одного гектару власними транспортними засобами та за власний рахунок виключно на адресу виробничих потужностей Позивача, а саме: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. Куйбишева, 88. Поставка ОСОБА_4 транспортом Позивача можлива за попередньою письмовою домовленістю про це між Сторонами з одночасним коригуванням ціни із врахуванням транспортних витрат.

На виконання умов договору відповідач прийняв від позивача ОСОБА_3 матеріал й Добрива на суму 5024292,50 грн., засіяв ним земельну ділянку розміром 900 га та зібрав врожай ОСОБА_4.

Виходячи з умов Договору, відповідач зібрав ОСОБА_4 у такій кількості: 900 га х 25ц(2,5т) = 2 250 тон.

До 01 січня 2017 року відповідач зобов'язаний був поставити позивачу ОСОБА_4 у кількості 50% від загального обсягу поставки, а саме: 2 250 тон : 2 = 1125 тон.

До 01 травня 2017 року відповідач зобов'язаний був поставити позивачу ОСОБА_4 у кількості 50% від загального обсягу поставки, а саме: 2 250тон:2 = 1125тон.

Проте, відповідач ОСОБА_4 у кількості 1125 тон до 01 травня 2017 року позивачу не поставив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

При цьому, відповідач не скористався своїм правом захисту від небажаних наслідків невиконання умов договору та не повідомив позивача про меншу кількість зібраного врожаю та фізичну неможливість поставити соняшник у передбаченій договором кількості.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та/або чинним законодавством України.

За приписами п. 7.2. Договору, порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 7.5. Договору унормовано, що у разі, якщо Відповідач порушив умови підпунктів 2.2.5 й 2.2.6 пункту 2.2 Договору, він зобов'язаний протягом семи банківських днів від дня отримання від Сторони-1 (Позивача) відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі 20% від ринкової вартості не переданого Позивачу (Стороні-1) ОСОБА_4 у встановлений термін та кількості, але не менше суми із розрахунку: із площі 900 га при врожайності 2,0 т з одного га та вартості 9500,00 грн. за одну тону.

23 серпня 2017р. Позивач направив на адресу Відповідача вимогу № 665 від 22.08.17 про сплату заборгованості . Факт отримання Відповідачем 30 серпня 2017р. вищезазначеної Вимоги підтверджується підписом уповноваженої особи Відповідача (Земков) на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34-43).

Проте, відповідач вимогу не виконав, про результати її розгляду Позивача не повідомив.

Отже, сума штрафу за не поставку ОСОБА_4 складає:

900 га х 2т = 1 800т : 2 = 900т х 9 500,00 грн. = 8 550 000,00 грн. х 20% (штраф) =

1 710 000,00 грн. та підлягає стягненню.

За приписами п. 7.6. Договору, у разі, якщо Сторона 2 порушила умови підпунктів 2.2.5. й 2.2.6 пункту 2.2 Договору, вона зобов'язана протягом семи банківських днів від дня отримання від Сторони 1 (Позивача) відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі 20% вартості ОСОБА_3 матеріалу за його безпідставне використання. Під безпідставним використанням ОСОБА_3 матеріалу та/або Добрив у контексті даного Договору розуміється їх отримання та використання Відповідачем (Стороною 2) на умовах Договору з наступною не поставкою та/або недопоставкою останньою ОСОБА_4 Позивачу (Стороні 1).

Сума штрафу за безпідставне використання ОСОБА_3 матеріалу становить:

475 п.о. : 2 = 237,50 п.о. загальною вартістю 1 377 417,25 грн. х 20% штрафу =

275 483,45 грн.

Вказана вимога підлягає задоволенню.

Договором не передбачений штраф за безпідставне використання Добрив тому вимога про стягнення штрафу 226 945,80 грн. задоволенню не підлягає.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За приписами статті 713 ЦК України за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов'язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов'язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не зявився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 1985483,45грн., з яких: 1710000,00грн. штрафу за непоставку соняшника; 275483,45грн. штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу. Вимога про стягнення 226945,80грн. штрафу за безпідставне використання добрив заявлена безпідставно, тому не підлягає задоволенню.

Судовий збір покладається судом на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати за оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, на підставі договору про надання правової допомоги від 30.01.18(а.с.50).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги від 30.01.18р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю - підприємством «АВІС» та адвокатом ОСОБА_1, копію Свідоцтва за №000116, виданого 18.01.2017р. гр. ОСОБА_1 про право на заняття адвокатською діяльністю, опис наданих послуг адвокатом, видаткові касові ордери від 30.01.2018р. на суму 9900,00грн. та від 31.01.18 на суму 100,00грн. про сплату позивачем за адвокатські послуги в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8974,22грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВА КОМОРА» (12140, Житомирська область, Хорошівський район, с.Дворище, вул. Лесі Українки,10; код 39504897) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство «АВІС» (21037, м.Вінниця, вул.Пирогова,150; код 13304871):

- 1710000,00грн. штрафу за непоставку соняшника;

- 275483,45грн. штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу;

- 29782,25грн. судового збору;

- 8974,22грн. витрат на правничу допомогу.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 226945,80грн. штрафу за безпідставне використання добрив.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.04.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)