ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2018 р.                      Справа № 911/3648/17

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АС Телеком»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі»

про стягнення 1 000 000, 00 грн

за участю представників:

від позивача: не з’явилися;

від відповідача: не з’явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АС Телеком» (далі – позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі» (далі – відповідач) про зобов’язання вчинити дії, а саме передати у власність ТОВ «АС Телеком» 1/10 частину житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Польова, 61-А, який належить ТОВ «Тіволі» на праві власності, в якості розрахунку за договором поставки № 1/17 від 28.04.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань з оплати отриманого згідно договору поставки № 1/17 від 28.04.2017 товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.12.2017 порушено провадження у справі № 911/3648/17 та призначено розгляд справи на 26.01.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.01.2018 розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 23.02.2018.

09.01.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява № 02.2.3-893 від 29.12.2018 (вх. № 225/18), згідно якої представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» повідомив суд про те, що рішення у даній справі може вплинути на права та інтереси ПАТ «Дельта Банк», як іпотекодержателя та як стягувача у виконавчому провадженні № 53760479, в рамках якого здійснюється реалізація спірного майна ТОВ «Тіволі», а саме: житлового будинку № 61-А, що розташований по вул. Половій, Солом’янского району м. Києва, у зв’язку з чим просив суд залучити останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Крім того, 23.02.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява про зміну предмету позову б/н від 22.02.2018 (вх. № 3863/18), згідно якої представник позивача повідомив суд про те, що за наявною на даний час інформацією, спірний житловий будинок перебуває в іпотеці ПАТ «Дельта Банк», на даний будинок звертається стягнення, у банку є переважне перед іншими кредиторами право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, що відповідно впливає на можливість задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АС Телеком» за його рахунок, а тому просив суд прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позову, за якою змінити предмет позову на стягнення з ТОВ «Тіволі» на користь ТОВ «АС Телеком» 1 000 000, 00 грн заборгованості за договором поставки № 1/17 від 28.04.2017 та судові витрати, яка задоволена судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2018 у задоволенні клопотання ПАТ «Дельта Банк» про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відмовлено та відкладено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 23.03.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.03.2018 підготовче засідання у справі № 911/3648/17 закрито та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 06.04.2018.

У судове засідання 06.04.2018 представники сторін не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином ухвалою господарського суду Київської області від 23.03.2018.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку нез’явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами за відсутності представників сторін.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АС Телеком» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тіволі» (Покупець) укладено договір поставки № 1/17 (Договір), згідно якого постачальник зобов’язався поставити та передати у власність покупця Дизельний генератор (Електростанцію Himoinsa HPW-100 T5 +S), а покупець – прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором. Ціна, кількість та асортимент товару обумовлюються у відповідних специфікаціях до даного договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього договору та є його невід’ємною частиною.

Згідно п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору поставки постачальник поставляє товар у погоджений з покупцем термін до 30.05.2017. Датою поставки є дата отримання покупцем товару згідно з видатковою накладною. Поставка товару здійснюється постачальником за його рахунок. Місце поставки товару (передачі його покупцю): м. Київ, вул. Польова, 61-А.

Відповідно до п.п. 4.1. та 4.2. договору поставки загальна ціна товару за цим договором складає 1 000 000, 00 грн, в т.ч. ПДВ 166 666, 67 грн. У разі зміни ціни постачальник погоджує її з покупцем шляхом підписання додатків до цього договору на підставі поданої калькуляції з обґрунтуванням причин зміни ціни та наданням підтверджуючих документів.

Пунктом 5.1. договору поставки встановлено, що покупець зобов’язується провести з постачальником розрахунок в сумі, згідно з п. 4.1. договору поставки, в такому порядку: до 01.06.2017 – шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника; після цього (у разі несплати до 01.06.2017 грошових коштів), шляхом передачі до 07.06.2017 у власність постачальника 1/10 частини житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Польова, 61-А, який належить покупцю на праві власності.

Приймання-передача товару проводиться за кількістю згідно з товаро-супровідними документами (п. 6.1. договору поставки).

Відповідно до п. 11.1. договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2017.

Судом встановлено, що на виконання п. 1.1 договору поставки № 1/17 від 28.04.2017 позивачем 12.05.2017 було поставлено відповідачу товар на суму 1 000 000, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1 від 12.05.2017 (а.с. 9), підписаною та скріпленою печатками обох сторін договору.

Відповідач свій обов’язок по оплаті товару в порушення погодженого сторонами графіку не виконав, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем по оплаті товару за договором поставки № 1/17 від 28.04.2017 на момент прийняття судового рішення склав 1 000 000, 00 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 1 000 000, 00 грн боргу за поставлений на підставі видаткової накладної № 1 від 12.05.2017 згідно договору поставки № 1/17 від 28.04.2017, товар.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1 договору поставки № 1/17 від 28.04.2017 позивачем 12.05.2017 було поставлено відповідачу товар на суму 1 000 000, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1 від 12.05.2017 на суму 1 000 000, 00 грн (а.с. 9), підписаною та скріпленою печатками обох сторін договору; відповідач свій обов’язок по оплаті товару в порушення погодженого сторонами графіку не виконав, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем по оплаті товару за договором поставки № 1/17 від 28.04.2017 на момент прийняття судового рішення склав 1 000 000, 00 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 1 000 000, 00 грн боргу, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 000 000, 00 грн боргу за поставлений на підставі видаткової накладної № 1 від 12.05.2017 згідно договору поставки № 1/17 від 28.04.2017, товар є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 1 000 000, 00 грн боргу за поставлений на підставі видаткової накладної № 1 від 12.05.2017 згідно договору поставки № 1/17 від 28.04.2017, товар, є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-239, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоновсова, 1-Б; ідентифікаційний код 32919134) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АС Телеком» (04112, м. Київ, вул. О. Теліги, буд. 17, оф. 86; ідентифікаційний код 35085454) 1 000 000 (один мільйон гривень) 00 коп. заборгованості за договором поставки № 1/17 від 28.04.2017 та 15 000 (п’ятнадцять тисяч гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.04.2018

Суддя                                 П.В.Горбасенко