КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. Справа№ 910/1354/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від ПАТ " Укрсоцбанк": Калітіна О.В. - за дов. № 02-36/2890

від 11.12.2017р., Вакуленко О.М.- за дов. № 02-36/2696 від 20.11.2017р.

від ТОВ "ТММ - Будкомплект": Яворський ГЛ. - за дов. № б/н

від 25.01.2018р.

від ВДВС: не з"явились

від Приватного нотаріуса: не з"явились

від Фірма "ТММ": не з"явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект"

про забезпечення позову

на ухвалу Господарського суду міста. Києва від 08.02.2018 р.

у справі № 910/1354/18 (Мудрий С.М.)

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

відповідач Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

1.Відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України

2.Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович

3.Фірма "Т.М.М."

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, до подання позовної заяви, відповідно до якої просить: забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №7859 від 20.12.2017р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем, яким звернено стягнення на нерухоме майно, та встановлено заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконавчого напису нотаріуса №7859, вчиненого 20.12.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 р. у справі № 910/1354/18 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" про забезпечення позову задоволено частково. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 7859 від 20.12. 2017 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О., про звернення стягнення на майновий комплекс, загальною площею 8 526,3 кв.м, та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, буд 22, який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект". В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2018 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Алданова С.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018р. у справі № 910/1354/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 08.02.2018р. у справі № 910/1354/18, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначено до розгляду на 03.04.2018р.

21.03.2018 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" надійшов відзив на апеляційну скаргу , в якому останній просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018р. у справі № 910/1354/18 - без змін.

02.04.2018 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено, що в судове засідання 03.04.2018р. не з'явились уповноважені представники заявника, Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович та Фірма "Т.М.М.".

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку: першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018р. у справі № 910/1354/18 розгляд апеляційної скарги відкладено на 12.04.2018р.

Представники апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили суд її задовольнити.

Представник ТОВ "ТММ - Будкомплект" в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представники ВДВС, Приватного нотаріуса та Фірма "ТММ" у судове засідання не з'явилися. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників ВДВС, Приватного нотаріуса та Фірма "ТММ".

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Підпунктом 9 п.1 Перехідних положень ГПК України роз'яснено, що справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції і судовою колегією апеляційного господарського суду, що 07.02.2018 (відповідно до штампу канцелярії Господарського суду міста Києва проставленого на титульному аркуші заяви про забезпечення позову) Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просило суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №7859 від 20.12.2017р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, яким звернено стягнення на нерухоме майно, та встановити заборону на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису нотаріуса № 7859, вчиненого 20.12.2017р.

Звертаючись до суду із вказаною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" послалося на те, що публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми заборгованості за кредитом, яка (сума) не є безспірною та не надсилав поручителю ОСОБА_10 вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання.

Крім того, заявник вказує, що зверненню до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису для звернення стягнення на предмет іпотеки має передувати надсилання іпотекодержателем повідомлень боржнику та майновому поручителю відповідної вимоги про усунення порушень та незадоволення зазначеної вимоги щонайменше протягом тридцяти днів. Однак, ПАТ "Укрсобанк" , не звертався з відповідною вимогою, в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку", до майнового поручителя ОСОБА_10, з яким банк уклав договір поруки від 30.09.2016 року. Згідно вказаного договору, поручитель солідарно відповідає перед банком за виконання фірмою "Т.М.М." товариство з обмеженою відповідальністю своїх зобов'язань за договором кредиту, зобов'язання за яким забезпечені вище зазначеним іпотечним договором. Отже, за твердженнями заявника, вказані дії публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" є неправомірними, порушують права боржника щодо можливості виконання його обов'язку поручителем, і є зловживанням публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" правом на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису.

З огляду на те, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача в частині розміру заборгованості, останній (виконавчий напис) буде оскаржений Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" шляхом подання позову про визнання виконавчого напису № 7859 від 20.12.2017р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О., таким, що не підлягає виконанню, на підставі ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат".

На підтвердження необхідності забезпечення позову, Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" надано наступні документи, а саме-постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП № 55614508 від 23.01.2018р. з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. від 20.12.2017 № 7862.

Вживаючи ухвалою від 08.02.2018р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису, господарський суд першої інстанції припустився, що примусове виконання виконавчого напису, про оскарження якого заявник має намір пред'явити позов, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позовних вимог, зокрема, зумовити виникнення інших спорів між сторонами.

Колегія суддів вважає не достатньо обґрунтованими висновки місцевого господарського суду щодо необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача (відповідачів), а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, в порушення вимог ст.ст. 74, 76, 77, 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено та не досліджено докази на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування забезпечення позову, що призвело до помилкового висновку суду щодо задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" про забезпечення позову.

Крім того, у подані заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" просило суд забезпечити позовом шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконавчого напису задоволенню не підлягає.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що вказана не відповідає вимогам ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Таким чином місцевим господарським судом правомірно було відмовлено в частині забезпечення позову шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконавчого напису.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ "Укрсоцбанк" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 09.02.2018р. у справі № 910/1354/18 підлягає частковому скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або част ково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на - Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 136, 137, 240, 267-271, 273, 275, 277, 282-284 та Розділом ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2018 у справі № 910/1354/18 скасувати в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 7859 від 20.12.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, яким звернено стягнення на нерухоме майно та в цій частині прийняти нове рішення:

"1. У задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 7859 від 20.12.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, яким звернено стягнення на нерухоме майно - відмовити".

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у справі № 910/1354/18- залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.М.-Будкомплект" (03148, м. Київ, вулиця Жмеринська, 22, ідентифікаційний код 31481857) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, ідентифікаційний код 00039019) 1762 ( одну тисячу сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду.

6. Справу № 910/1354/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складений 16.04.2018р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко