ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/131/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування",

вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070

в особі представника Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія "Ей Лойєрс"

вул. Гетьмана, 27, м. Київ, 03056

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018

про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП в сумі 9 377 грн 75 к.

Представники сторін не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" в особі представника Юридичної компанії "Ей Лойєрс" подало позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в сумі 9377,75 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи по суті на 20.03.2018 року.

Ухвалою суду від 20.03.2018 року відкладено розгляд справи на 03.04.2018 року.

Позиція позивача.

Позивач вказав, що відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №348а6юб від 15.06.2016 року, на підставі страхового акту №АХА2210302 страхувальнику виплачено страхове відшкодування у розмірі 9 377 грн 75 к.

З посиланням на ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" позивач вказав, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Позивач вказав на те, що після виплати страхового відшкодування у нього виникло право вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, цивільна відповідальність якої, на момент настання страхового випадку, була застрахована в ПрАТ "СК "Галицька" відповідно до полісу АК0442580.

01.11.2017 року за вих.№ЕЛ_4056 на адресу відповідача було надіслано претензію з вимогою про компенсацію страхового відшкодування в сумі 9 377 грн 75 к.

Відповідач будь-яких заперечень та відзиву на позовну заяву суду не подав.

Заяви, клопотання.

19.03.2018 року від позивача поступило клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх.№4379/18 від 19.03.2018).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - страховик) та ТОВ "ОТП Лізинг" (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №348а6юб від 15.06.2016 року (а.с.10-20).

Відповідно до Додатку №2 до договору №348а6юб від 15.06.2016 року одним з об'єктів страхування є ТЗ Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 (а.с.21).

Відповідно до п.23.1. вказаного договору за умовами договору страховик бере на себе зобов'язання компенсувати страхувальнику прямі збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

23.04.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Toyota Camry д.н. НОМЕР_1, який належить ТОВ "ОТП Лізинг" та Renault Logan д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК "Галицька" відповідно до полісу ОСЦПВ №АК/0442580.

В результаті вказаної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" транспортний засіб Toyota Camry д.н. НОМЕР_1.

Відповідно до довідки №447373 про дорожньо-транспортну пригоду, особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_1 (а.с.28-29). Вина вказаної особи встановлена Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 року (а.с.30).

Відповідно до витягу з полісу АК0442580 цивільно-правова відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП, застрахована в ПрАТ "СК "Галицька".

Відповідно до умов договору №348а6юб від 15.06.2016 року одним з страхових ризиків є збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Відповідно до п.26.2. договору №348а6юб від 15.06.2016 року розмір завданих збитків визначається страховиком за участю страхувальника на підставі: документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому об'єкта страхування (дефектної відомості, автотоварознавчої експертизи, Акту огляду ТЗ), документа, складеного компетентними органами про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об'єкта страхування чи його частин, документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза).

Відповідно до рахунку-фактури № від 26.04.2017 року, складеного ТОВ "Автосаміт ЛТД" - вартість відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ становить 9 877 грн 75 к. (а.с.41).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, розмір матеріальної шкоди становить 9 377 грн 75 к. (9 877 грн 75 к. (вартість відновлюваного ремонту) - 500 (франшиза безумовна за договором страхування) = 9 377 грн 75 к.).

Подані позивачем докази, а саме: договір добровільного страхування наземного транспорту №348а6юб від 15.06.2016 року та додаток №2 до нього (а.с.21), довідка №447373 про дорожньо-транспортну пригоду від 22.04.2017 року, постанова Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 року, рахунок-фактура № від 26.04.2017 року, розрахунок суми страхового відшкодування, страховий акт №АХА2210302 від 31.05.2017 року, платіжне доручення №338900 від 01.06.2017 року, витяг з полісу АК 0442580 - визнаються судом належними та допустимими, та такими, що взяті судом до уваги при прийнятті рішення по справі.

Оцінка аргументів учасників справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову та норми права, застосовані судом.

В спірному випадку, доводи позивача визнаються судом обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У даному випадку існує основне зобов'язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою , відповідальною за збитки , - з іншого. Однак, тут відбувається зміна осіб у зобов'язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особи на підставі закону: страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов'язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав . Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.

Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Отже страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З врахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобам збитки, пов'язані з відновлюваним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

В спірному випадку подані позивачем докази відповідачем жодним чином не спростовані.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ч.1 ст. 22, ст. 979, ч.1 ст. 988, ст. 993 Цивільного кодексу України, п.2.1 ст.2, п.22.1 ст.22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 73, 86, 123, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22, / на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" /04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, / 9 377 грн 75 к. (дев'ять тисяч триста сімдесят сім грн 75 к.) страхового відшкодування та судовий збір в розмірі 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.04.2018

Суддя Фрич М.М.