ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. м.Львів Справа № 2/106

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Андреюк Х.В.

за участю представників сторін:

від позивача (особа, яка подала апеляційну скаргу): ОСОБА_2 адвокат (довіреність від 29.01.2018);

від відповідача: не з»явились;

від Бережанського міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області: не з»явились;

прокуратура: ОСОБА_3 посвідчення №006924 від 01.10.2012;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, м. Львів від 14.02.2018 за вих. № 41.2/14894/2018-13/вих. (вх. № ЛАГС 01-05/738/18 від 01.03.2018)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 29.01.2018 (суддя Мазовіта А.Б., м. Львів, дата складення повного тексту 05.02.2018)

про задоволення частково скарги ТОВ Агрофуд, с. Розвадів, Львівська область на дії Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, м. Бережани, Тернопільська область

у справі № 2/106

за позовом Миколаївського міжрайонного прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк (Миколаївське відділення № 6533), м. Львів

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Агрофуд, с. Розвадів

про стягнення 3 543 078,05 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.11.2010 у справі № 2/106 позов Миколаївського міжрайонного прокурора Львівської області в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське відділення №6533, м. Миколаїв до ТОВ „Агрофуд, с. Розвадів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Агрофуд, с. Розвадів, вул. Сагайдачного, 72, Миколаївський район, Львівська область (ідентифікаційний код 30061167) на користь ВАТ Державний ощадний банк України, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г (ідентифікаційний код 00032129) в особі філії Миколаївське відділення № 6533, м. Миколаїв, вул. Шептицького, 4, Львівська область (ідентифікаційний код 02762659) заборгованість по договору невідновлюваної кредитної лінії №2073-7/177 від 29.04.2008 на суму 3543078 грн. 05 коп., в тому числі 3 200 000 грн. заборгованості по кредиту, 339 487 грн. 94 коп. заборгованості по сплаті процентів, 4 298 грн. 11 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів шляхом звернення стягнення на заставлене майно, яке належить ТОВ Агрофуд а саме: нежитлова будівля, консервний цех позначений у поповерховому плані під літерою-А, загальною площею 3413,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Лепких (Червоноармійська), 42Г згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районної нотаріального округу ОСОБА_5 6 травня 2008р. за реєстраційним №2270 (Т-1, а.с.98-101).

13.12.2010 господарським судом Львівської області видано накази на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 25.11.2010 (Т-1, а.с.103,104).

18.01.2018 до господарського суду Львівської області від ТОВ «Агрофуд» поступила скарга на дії державного виконавця (Т-2, а.с.7-15), в якій останній просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бережанського міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, що належить ТОВ «Агрофуд», а саме: нежитлової будівлі літ. «А» , консервного цеху, загальною площею 3413,4 кв. м., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Бережани, вул. Лепких, 42г, що складений ТОВ «Гал-Світ» в особі ОСОБА_6, який має сертифікат, виданий 30.09.2016 р. за №755/16 Фондом державного майна України. Визнати протиправним звіт про оцінку майна, що належить ТОВ «Агрофуд», а саме: нежитлової будівлі літ. «А» , консервного цеху, загальною площею 3413,4 кв. м., що знаходиться за адресою: Тернопільська область , м. Бережани, вул. Лепких, 42г, що складений ТОВ «Гал-Світ» в особі ОСОБА_6, який має сертифікат, виданий 30.09.2016 за №755/16 Фондом державного майна України. Зупинити до набрання законної сили рішенням суду за даною скаргою на дії державного виконавця передачу на реалізацію та реалізацію (у випадку такої передачі) майна ТОВ «Агрофуд», а саме: нежитлової будівлі літ. «А», консервного цеху, загальною площею 3413,4 кв. м., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Бережани, вул. Лепких, 42г за ціною визначеною, відповідно до висновку про вартість майна, що складений ТОВ «Гал-Світ» в особі ОСОБА_6

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.01.2018 у справі №2/106 скаргу ТОВ «Агрофуд» на дії Бережанського МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області задоволено частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Бережанського МР ВДВС ГТУЮ Тернопільської області ОСОБА_7 щодо визначення вартості та оцінки майна боржника нежитлової будівлі літ. «А», консервний цех, загальною площею 3 413,4 кв. м. , що розташована за адресою: м. Бережани, вул. Лепких, 42 Г, Тернопільська область. Визнано недійсним звіт від 18.12.2017 про оцінку майна нежитлової будівлі літ. «А», консервний цех, загальною площею 3 413,4 кв. м. , що розташована за адресою: м. Бережани, вул. Лепких, 42Г, Тернопільська область, складений ТОВ «Гал-Світ» (експертами ОСОБА_6 та ОСОБА_8). В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Дана ухвала мотивована тим, що державний виконавець наділений повноваженнями, які передбачають можливість забезпечення доступу експерта до об»єкта оцінки для внутрішнього огляду, що закріплено в ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження». Однак, вказує, що з матеріалів виконавчого провадження, пояснень представників стягувача та ДВС не вбачається, що державний виконавець скористався наданими йому правами щодо забезпечення доступу суб»єкта оціночної діяльності до майна, яке підлягало оцінці. Відтак, прийшов до висновку, що державним виконавцем порушено процедуру визначення вартості арештованого майна, адже повний та об»єктивний огляд майна, яке є предметом оцінки, можливий під час доступу оцінювача до цього майна. Крім цього вказує, що значна різниця у вартості одного і того самого майна згідно висновку від 18.04.2016 та висновку від 18.12.2017 складеного однією і тією самою експертною установою (експертом) додатково ставить під сумнів правильність оспорюваного висновку. Відповідно до цього, місцевим господарським судом доводи Скаржника в частині визнання дій державного виконавця неправомірними та визнання звіту недійсним визнано підставними та задоволено.

З визнанням звіту від 18.12.2017 про оцінку майна недійсним та відсутністю в матеріалах справи доказів про передачу державним виконавцем майна на ралізацію, місцевим господарським судом відмовлено в задоволенні вимоги про зупинення передачі майна на реалізацію.

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», не погодившись з винесеною ухвалою, подав апеляційну скаргу від 14.02.2018 №41.2/14894/2018-13/вих. (вх. № апеляційного суду 01-05/738/18 від 01.03.2018), в якій посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Судом, як вказує Скаржник, при винесенні оскаржуваної ухвали не встановлена неправомірність дій державного виконавця у зв»язку з невиконанням ним вимог ст. ст. 10, 18, 20, 48, 57 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження». Оскільки норми даного ОСОБА_9 не містять інших вимог до державного виконавця для вчинення дій на стадії опису, арешту та оцінки майна, відтак вважає що є відсутня неправомірність в діях державного виконавця.

Також, Скаржник вказує, що неправомірність дій державного виконавця суд встановив на підставі висновку про недотримання оцінювачем вимог ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМ України №1440 від 10.09.2003. Однак, норми ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» та ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не містять ні обов»язку державного виконавця проводити перевірку дотримання Оцінювачем, при проведенні оціночних процедур, вимог вищевказаних законів та Нацстандартів та не встановлюють відповідальність саме державного виконавця за їх недотримання Оцінювачем, адже державний виконавець не наділений професійними знаннями для таких дій.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не взято до уваги того, що для отримання достовірних та об»єктивних результатів оцінки, Оцінювач повинен отримати сукупність вихідних даних та інформації і виконати сукупність дій і процедур. Лише відсутність інформації щодо внутрішнього стану приміщень , при відсутності доказів порушення принципів, методичних підходів і оціночних процедур, не може бути підставою для визнання звіту про оцінку майна недійсним.

Також, Скаржник вказує, що Боржник у своїй скарзі не надав в якості доказів, ні рецензії на звіт про оцінку майна від 19.09.2017, ні будь-яких інших доказів використання Оцінювачем явно неправдивих вихідних даних з умислом використання для надання не об»єктивного висновку про вартість майна.

Дані обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду та просить прийняти нову, якою відмовити в задоволенні скарги ТОВ «Агрофуд».

ТОВ «Агрофуд» у відзиві б/н від 19.03.2018 (вх.. № апеляційного суду 01-04/1962/18 від 21.03.2018) заперечує доводи апеляційної скарги посилаючись на те, що згідно п.9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.201 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визнання вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб»єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії. Тому вважає, що учасник виконавчого провадження має право оскаржити таку оцінку до господарського суду в процесуальному порядку , передбаченому ст. 341 ГПК України. Також вказує, посилаючись на положення ст. 1 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження», ст. 11 ОСОБА_9 України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що саме на державного виконавця, як замовника оцінки майна, що належить ТОВ «Агрофуд» покладається обов»язок забезпечити доступ суб»єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці. Крім цього, вказує, що державним виконавцем порушено вимоги ч.5 ст. 57 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» а саме, лист з копією висновку про вартість майна було надіслано лише 02.01.2018, що підтверджується штампом установи поштового зв»язку на конверті. Зазначає також , що п.п., 50,51,56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та п.2 Національного стандарту 2 «Оцінка нерухомого майна» повністю спростовує твердження Скаржника щодо відсутності необхідності наявної інформації щодо внутрішнього стану приміщень при здійсненні оцінки ринкової вартості вищевказаної нежитлової будівлі. Також даним спростовується твердження Скаржника про достатність для об»єктивної оцінки нежитлової будівлі лише фото фіксації об»єкта оцінки «з відстані, яка є достатньою для висновку про його характеристики». Вважає, що місцевим господарським судом вірно встановлено, що державним виконавцем порушено процедуру визначення вартості арештованого майна, адже повний та об»єктивний огляд майна, яке є предметом оцінки, можливий під час доступу оцінювача до цього майна. Відповідно до цього, ухвалу місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Щодо клопотання Скаржника про долучення доданого до апеляційної скарги нового доказу, а саме рецензії №13-1360 від 09.02.2018, що виконана експертами Експертоної ради Українського товариства оцінювачів у Львівській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11, то вважає, що даний доказ не може бути долучений до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції, оскільки Скаржник не надав жодного доказу та обґрунтування неможливості його отримання від Експертної ради Українського товариства оцінювачів у Львівській області та подання до суду протягом розгляду даної справи в суді першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Золочівська місцева прокуратура у відзиві від 19.03.2018 №05/47-584 вих-18 підтримує доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк та вважає, що її слід задоволити і відповідно до п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України постановити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Агрофуд» у задоволенні скарги на дії державного виконавця. При цьому вказує, що в ході судового розгляду не встановлено неправомірність дій державного виконавця у зв»язку з невиконанням останнім вимог, передбачених ст. ст. 10, 20, 18, 48, 57 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» так як вказані норми ОСОБА_9 не містять інших вимог до державного виконавця для вчинення дій на стадії опису, арешту та оцінки майна. ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» не містять обов»язку державного виконавця проводити перевірку дотримання оцінювачем вимог ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та «Національного стандарту щодо оцінки нерухомого майна» при проведенні ним оціночних процедур, а також вказаними законодавчими та нормативно-правовими актами не встановлена відповідальність державного виконавця за їх недотримання саме оцінювачем майна.

05.03.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, м. Львів від 14.02.2018 за вих. № 41.2/14894/2018-13/вих. (вх. № ЛАГС 01-05/738/18 від 01.03.2018) на ухвалу господарського суду Львівської області від 29.01.2018 у справі №2/106 залишено без руху. Зобов»язано Апелянта протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги, наведені в даній ухвалі та надати суду докази надіслання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області (Т-2, а.с.191-193).

Ухвалою від 13.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, м. Львів від 14.02.2018 за вих. № 41.2/14894/2018-13/вих. (вх. № ЛАГС 01-05/738/18 від 01.03.2018) на ухвалу господарського суду Львівської області від 29.01.2018 у справі №2/106 (Т-2, а.с.222-223).

20.03.2018 призначено розгляд справи №2/106 на 27.03.2018 (Т-2, а.с.225-226).

В судове засідання 27.03.2018 прибули представник Позивача та Прокурор. Судовою колегією встановлено, що Бережанський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, клопотань не заявив. Однак, станом на 27 березня 2018 року у суду відсутні відомості щодо належного повідомлення засобами поштового зв'язку про час та місце розгляду справи ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2018. За таких обставин, представник Позивача та прокурор не заперечили про відкладення розгляду справи та побажали надати пояснення по суті апеляційної скарги в цьому судовому засіданні.

Представник Скаржника та прокурор в судовому засіданні 27.03.2018 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

В подальшому, ухвалою суду від 27.03.2018 розгляд справи відкладено в судове засідання на 10.04.2018 .

10.04.2018 прокурор та представник Апелянта підтримали свої доводи подані в попередньому судовому засіданні.

ТОВ «Агрофуд» повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвал, однак уповноваженого представника в судові засідання Львівського апеляційного господарського суду не скерував.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи №2/106, судова колегія продовжила розгляд апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини та перевіривши їх зібраними у справі доказами, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, в зв»язку з наступним.

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.11.2010 у справі № 2/106 позов Миколаївського міжрайонного прокурора Львівської області в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське відділення №6533, м. Миколаїв до ТОВ „Агрофуд, с. Розвадів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Агрофуд, с. Розвадів, вул. Сагайдачного, 72, Миколаївський район, Львівська область (ідентифікаційний код 30061167) на користь ВАТ Державний ощадний банк України, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г (ідентифікаційний код 00032129) в особі філії Миколаївське відділення № 6533, м. Миколаїв, вул. Шептицького, 4, Львівська область (ідентифікаційний код 02762659) заборгованість по договору невідновлюваної кредитної лінії №2073-7/177 від 29.04.2008 на суму 3543078 грн. 05 коп., в тому числі 3 200 000 грн. заборгованості по кредиту, 339 487 грн. 94 коп. заборгованості по сплаті процентів, 4 298 грн. 11 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів шляхом звернення стягнення на заставлене майно, яке належить ТОВ Агрофуд а саме: нежитлова будівля, консервний цех позначений у поповерховому плані під літерою-А, загальною площею 3413,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Лепких (Червоноармійська), 42Г згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районної нотаріального округу ОСОБА_5 6 травня 2008р. за реєстраційним №2270 (Т-1, а.с.98-101).

13.12.2010 господарським судом Львівської області видано накази на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 25.11.2010 (Т-1, а.с.103,104).

02.06.2017 головним державним виконавцем Бережанського МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області відкрито виконавче провадження №54057960 з примусового виконання наказу у справі №2/106 (Т-2, а.с.29-30,95).

В ході виконавчого провадження державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, яким описано та арештовано нерухоме майно боржника, яке розташоване за адресою : м. Бережани, вул.. Лепких, 42Г, Тернопільська область (Т-2, а.с.134-135).

19.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні з метою проведення оцінки майна, а саме: нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Бережани, вул.. Лепких, 42Г, Тернопільська область (Т-2, а.с.35-37).

18.12.2017 ТОВ «Гал-Світ» (експертами ОСОБА_6 та ОСОБА_8) складено звіт про оцінку майна нежитлової будівлі літ. «А», консервний цех, загальною площею 3 413,44 кв. м., що розташована за адресою: м. Бережани, вул.. Лепких, 42Г, Тернопільська область, згідно якого ринкова вартість об»єкта оцінки станом на 30.11.2017 становить 2 165 000 грн. 00 коп. без ПДВ. (Т-2, а.с.117-131).

Листом за вих. №3-33/11322 від 27.12.2017 головний державний виконавець Бережанського МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області повідомив боржника та стягувача про визначення вартості майна оцінювачем та надіслав копію висновку (Т-2, а.с.77).

Як вбачається з обставин справи, ТОВ «Агрофуд» не погодившись із висновком, звернувся до господарського суду Львівської області із скаргою на дії Бережанського МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області. Дана заява місцевим господарським судом частково задоволена. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Бережанського МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_7 щодо визначення вартості та оцінки майна боржника нежитлової будівлі літ. «А» , консервний цех, загальною площею 3 413,4 кв. м. , що розташована за адресою: м.Бережани, вул. Лепких, 42Г, Тернопільська область. Визнано недійсним звіт від 18.12.2017 про оцінку майна нежитлової будівлі літ. «А», консервний цех, загальною площею 3 413,4 кв. м., що розташована за адресою: м.Бережани, вул.. Лепких, 42Г, Тернопільська область, складений ТОВ «Гал-Світ» (експертами ОСОБА_6 та ОСОБА_12). В задоволенні решти вимог відмовлено.

При перегляді ухвали господарського суду Львівської області від 29.01.2018 в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду врахувала наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов»язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об»єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Рішення господарським судом Львівської області в даній справі прийнято 25.11.2010.

Стаття 1 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження», визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_9 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_9, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_9, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_9 підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» виконавець зобов»язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим ОСОБА_9.

Статтею 10 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» встановлено, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті , вилученні (списані коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч.1 ст. 48 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з обставин справи та не заперечується представниками сторін державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та проведено його опис (Т-2, а.с.134-135) .

Відповідно до ч.3 ст. 57 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами , що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна , транспортних засобів, повітряних , морських та річкових суден виконавець залучає суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання для проведення оцінки майна ч.4 ст. 57 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження»).

19.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні (Т-2, а.с.35-36).

18.12.2017 експертом складено звіт про оцінку майна нежитлової будівлі , що розташована за адресою: м.Бережани, вул. Лепких, 42Г, Тернопільська область. згідно якого ринкова вартість об»єкта оцінки станом на 30.11.2017 становить 2 165 000,00 грн. без ПДВ (Т-2, а.с.117-144).

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З обставин справи вбачається, що неправомірність дії державного виконавця Відповідач вважає в тому, що при визначенні вартості (оцінки) майна боржника були допущені порушення вимог ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» та вимог законодавства про оцінку майна. Зокрема, вказує, що при проведенні оцінки оцінювачем не було дотримано вимог ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» в частині ознайомлення з об»єктом оцінки, особистого огляду субєкта оцінки.

Відповідно до абз. 6 ст. 9 ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що положення (національні стандарти ) оцінки майна є обов»язковими до виконання суб»єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Пунктом 1 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою КМ України від 10.09.2003 №1440, Національний стандарт 1 є обов»язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб»єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Пунктом 50 Національного стандарту №1 передбачено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап , на якому здійснюється ознайомлення з об»єктом оцінки , характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка.

Згідно п.56 Національного стандарту №1 звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об»єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об»єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

У звіті про оцінку майна від 18.12.2017 виконавець особисто проводив перевірку об»єкта оцінки (п.6 підрозділу 1.5 розділу 1 звіту). У розділі 5 звіту зазначено, що оцінювачі особисто виконали інспекцію об»єкту, що був предметом цього звіту.

Однак, як вбачається з матеріалів та обставин справи експерти під час здійснення оцінки майна не здійснювали особистий внутрішній огляд об»єкта оцінки, що підтверджується актом державного виконавця від 26.09.2017, у якому вказано про неможливість доступу до описаного та арештованого майна для проведення обстеження експертом у зв»язку із забороною охоронця. Огляд проводився за межами огорожі (Т-2, а.с.78).

Позивач (Стягувач) у запереченні на скаргу, зазначає, що хоча експерту не було забезпечено доступ для внутрішнього огляду об»єкта оцінки, цей об»єкт був оглянутий ним із-за меж огорожі. Також в межах виконавчого виконавчого провадження №48626659 оцінювачем ТОВ «Гал-Світ» 11.04.2016 було проведено зовнішній і внутрішній огляд об»єкта оцінки з відповідною фото фіксацією огляду.

Статтею 11 ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб»єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки

Відповідно до ч.3 ст. 18 ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ іншого володіння боржника юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх , викликати посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, залучати в установленому порядку працівників поліції, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках передбачених законом.

Судова колегія зазначає, що Боржник (Відповідач) вказує на неправомірність дій державного виконавця у тому, що він порушив процедуру визначення вартості арештованого майна, не забезпечивши оцінювачу повний та об»єктивний огляд майна, можливий під час доступу оцінювача до цього майна.

Судова колегія зазначає, що Боржником не обґрунтовано, яким чином, відсутність Оцінювача всередині приміщень на дату огляду вплинула на результати оцінки та чому саме державний виконавець повинен був здійснювати такі дії, оскільки Оцінювач при проведенні огляду майна, що оформлене протоколом державного виконавця від 26.09.2017 не ставив перед державним виконавцем такої вимоги.

Крім цього, норми ОСОБА_9 України «Про виконавче провадження» та ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не містять ні обов»язкуу державного виконавця проводити перевірку дотримання Оцінювачем , при проведенні оціночних процедур вимог вищезазначених ОСОБА_9 та Нацстандартів та не встановлюють відповідальність саме державного виконавця за їх недотримання Оцінювачем, оскільки державний виконавець не наділений професійними знаннями для таких дій.

Статтею 11 ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено обов»зок замовника оцінки забезпечити доступ до суб»єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки. Дана норма не містить визначення поняття «доступу до майна», і з неї не вбачається, що під таким доступом розуміється в обов»язковому порядку «особистий внутрішній огляд приміщень», як це зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Оскільки Оцінювач провівши фотофіксацію об»єкта оцінки із-за меж огорожі, не повідомив державному виконавцю про неможливість виконання робіт по оцінці майна, відтак вбачається, що для Оцінювача виявився достатнім обсяг отриманих вихідних даних та результатів огляду майна для проведення достовірної оцінки, а у державного виконавця не виникло зобов»язання забезпечити Оцінювачу доступ для внутрішнього огляду приміщень.

З аналізу звіту про оцінку майна, визначення вартості майна проведено із застосуванням порівняльного підходу.

Пунктом 19 Національного стандарту №2, порівняльний підхід передбачає таку послідовність оціночних процедур: збирання і проведення аналізу інформації про продаж або пропонування подібного нерухомого майна та визначення об»єктів порівняння; вибір методу розрахунку вартості об»єкта оцінки з урахуванням обсягу та достовірності наявної інформації; зіставлення об»єкта оцінки з об»єктами порівняння з наступним коригуванням ціни продажу або ціни пропонування об»єктів порівняння; визначення вартості об»єкта оцінки шляхом величини коригуючи поправок до вартості об»єктів порівняння; узгодження отриманих результатів розрахунку. Інформація про продаж та пропонування подібного нерухомого майна повинна відповідати критеріям, визначеним у Національному стандарті №1.

Пунктом 8 Національного стандарту №2, вихідними даними про фізичні характеристики земельних поліпшень можуть бути: документи бюро технічної інвентаризації; проектно-кошторисна документація будівництва об»єкта оцінки у разі, коли під час ідентифікації цього об»єкта не виявлено розбіжностей між його фактичними характеристиками та такою документацією; документи натурних обмірів об»єкта оцінки та документи, що підтверджують фізичний (технічний) стан поліпшень, проведених спеціалізованими організаціями, які відповідно до законодавства мають право виконувати такі роботи;

З аналізу звіту про оцінку майна вбачається, що Оцінювач отримав від Замовника документи технічної інвентаризації будівлі з технічними і будівельними характеристиками; зібрав і провів аналіз інформації про продаж та пропонування подібного нерухомого майна; визначив об»єкти порівняння і зіставив їх з об»єктом оцінки; особисто оглянув і провів фото фіксацію об»єкта оцінки з відстані, яка є достатньою для висновку про його характеристики.

Таким чином, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з твердженням Апелянта , що Оцінювачем дотримані всі вимоги ОСОБА_9 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 та Національного стандарту №2, щодо проведення оцінки майна.

Згідно ст. 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому порядку, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Місцевий господарський суд зазначає в оскаржуваній ухвалі про те, що внутрішній технічний стан майна міг суттєво змінитись, що в подальшому могло б вплинути на визначення вартості такого майна, а Стягувачем і державним виконавцем не спростовано належними і допустимими доказами, що інформація про майно, в тому числі фотоматеріали, які використовувалась Оцінювачем при здійснені оцінки є недостатньою для проведення достовірної та об»єктивної оцінки.

Судова колегія зазначає, що такий висновок грунтується на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні та не подані суду апеляційної інстанції, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність таких змін.

Скаржник до апеляційної скарги додав копію рецензії від 09.02.2018 р. (Т-2, а.с.206-210) та лист ТОВ «Гал-Світ» №0210-18 від 10.02.2018 (Т-2, а.с.220), які ним отримано лише 13.02.2018 р., не могли бути подані суду першої інстанції, просить прийняти зазначену рецензію в якості доказів, що має значення для розгляду справи, і що підтверджує заявлені Стягувачем заперечення щодо недостовірності та необ»єктивності звіту про оцінку та вимогу щодо скасування ухвали суду від 29.01.2018.

Судова колегія долучила вказані докази до матеріалів справи , однак в силу вимог ст. 269 ГПК України не надає їм правової оцінки, як таким, що долучені на стадії апеляційного провадження, не були предметом дослідження в суді першої інстанції і не могли вплинути на правильність прийняття ним судового рішення.

Враховуючи наведене вище, судова колегія вважає обґрунтованими та документально підтвердженими доводи апеляційної скарги про хибність висновків місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення скарги в частині:визнання неправомірними дії головного державного виконавця Бережанського МР ВДВС ОСОБА_7 щодо визначення вартості та оцінки майна Боржника нежитлової будівлі літ.А, консервний цех, загальною площею 3413,4 кв. м., розташованої за адресою м. Бережани, вул. Лепких, 42Г, Тернопільської області та визнання недійсним звіту від 18.12.2017 про оцінку майна Боржника нежитлової будівлі літ.А, консервний цех, загальною площею 3413,4 кв. м., розташованої за адресою м.Бережани, вул.. Лепких, 42Г, Тернопільської області складений ТОВ «Гал-Світ» (експертами ОСОБА_13 та ОСОБА_8). В решті ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 129, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, м. Львів від 14.02.2018 за вих. № 41.2/14894/2018-13/вих. (вх. № ЛАГС 01-05/738/18 від 01.03.2018) задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 29.01.2018 у справі №2/106 скасувати в частині визнання неправомірними дії головного державного виконавця Бережанського МР ВДВС ОСОБА_7 щодо визначення вартості та оцінки майна Боржника нежитлової будівлі літ.А, консервний цех , загальною площею 3413,4 кв. м., розташованої за адресою м. Бережани, вул. Лепких, 42Г, Тернопільської області та визнання недійсним звіту від 18.12.2017 про оцінку майна Боржника нежитлової будівлі літ.А, консервний цех, загальною площею 3413,4 кв. м., розташованої за адресою м.Бережани, вул. Лепких, 42Г, Тернопільської області складений ТОВ «Гал-Світ» (експертами ОСОБА_13 та ОСОБА_8). В цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги .

3. В решті ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

4. Судові витрати по розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій покласти на ТОВ «Агрофуд».

5. Стягнути з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агрофуд», 81634, Львівська область, Миколаївський район, с. Розвадів, вул. Сагайдачного,72 () на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», 01001 м. Київ, вул. Госпітальна, 12г (ідентифікаційний код 00032129) в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» 79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 9 () - 1762,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 10.04.2018.

Головуючий суддя Л.Л. Давид

Суддя В.М.Гриців

Суддя Г.Т.Кордюк