ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року місто Дніпро Справа № 904/9129/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Пуруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 (суддя Татарчук В.О.) у справі №904/9129/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдхоп Компані», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є», м.Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове об'єднання «Армада Груп», смт. Обухівка, Дніпровський район, Дніпропетровської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м. Дніпро

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдхоп Компані» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є» про стягнення 2693628,12грн.-основного боргу, 206634,40грн. - пені, 206634,40грн. - 25% річних, 103415,49грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є» зобов'язань за договором поставки №29/04-1 від 29.04.2016 щодо своєчасної та повної оплати поставленого товару. З урахуванням договору про відступлення права вимоги від 30.06.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове об'єднання «Армада Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдхоп Компані» спірна заборгованість підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдхоп Компані».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2018, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

В свою чергу, ОСОБА_1 13.03.2018 звернувся до місцевого господарського суду із позовною заявою про визнання недійсним договору поставки №29/04-1 від 29.04.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове об'єднання «Армада Груп» і Товариством з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є».

Вказана заява обґрунтована тим, що договір поставки від 29.04.2016 є недійсним з урахуванням положень частини 1 статті 203, частини 1 статті 215, частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, оскільки фактично не виконувався і був підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є» ОСОБА_3 з перевищенням повноважень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/9129/17 (головуючий - суддя Татарчук В.О.), на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдхоп Компані», Товариства з обмеженою відповідальністю «Армада Груп», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є», третя особа - ОСОБА_2, оскільки заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що третя особа-2 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, не є безпосередньо стороною договору поставки, отже не може бути визнаний заінтересованою особою у відповідності до вимог частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України. Крім того ОСОБА_1 не має статусу фізичної особи-підприємця, а спір не є корпоративним, що унеможливлює розгляд позовних вимог позивача саме як фізичної особи.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/9129/17 і направити справу для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм процесуального права. Зокрема скаржник зазначає, що у господарського суду були відсутні підстави визначені статтею 175 Господарського процесуального кодексу для відмови у відкритті провадження у справі.

Апелянт вважає, що Закон допускає можливість звернення до господарських судів фізичних осіб, які не є підприємцями, і не обмежує таке звернення лише корпоративними спорами. Крім того, скаржник звернувся до господарського суду в порядку статті 49 Господарського процесуального кодексу України у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а Кодекс не зобов'язує таку особу мати статус фізичної особи-підприємця.

ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання недійсним правочину сторонами якого є дві юридичні особи, а на підставі пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, розгляд такого спору віднесений до господарської юрисдикції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 без змін. Як зазначає відповідач, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку що ОСОБА_1 не може бути заінтересованою особою у спорі про визнання договору поставки недійсним, оскільки він не є стороною даного договору. Крім того ОСОБА_1, як фізична особа, не є тим суб'єктом, позов якого відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Також відповідач зазначає, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецлит'є» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове об'єднання «Армада Груп» про визнання недійсним договору поставки №29/04-1 від 29.04.2016., тому звернення фізичної особи ОСОБА_1 з позовом про визнання недійсним того ж самого договору в рамках іншої справи є зловживанням процесуальними правами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.2018, колегією суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В., суддів Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/9129/17, розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 11.04.2018.

В судовому засіданні 11.04.2018 представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги, інші учасники процесу в судове засідання не з'явились.

У судовому засіданні 11.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №904/9129/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдхоп Компані» до Товариства з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є», третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове об'єднання «Армада Груп»; третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1; третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є» зобов'язань за договором поставки №29/04-1 від 29.04.2016 щодо своєчасної та повної оплати поставленого товару. З урахуванням договору про відступлення права вимоги від 30.06.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове об'єднання «Армада Груп» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдхоп Компані», право вимоги за договором №29/04-1 від 29.04.2016 переходить до останнього.

Від ОСОБА_1 13.03.2018 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява про визнання договору поставки №29/04-1 від 29.04.2016 недійсним (а.с.23-25). Звернувся з цим позовом ОСОБА_1 в порядку статті 49 Господарського процесуального кодексу України, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору у даній справі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

Згідно із статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм слідує, що при вирішенні питання щодо віднесення спору до юрисдикції господарського суду необхідно приймати до уваги у сукупності обставини як щодо суб'єктного складу сторін, так і предмету та підстав позову, а також характеру правовідносин сторін цього спору.

Предметом позову фізичної особи ОСОБА_1 є визнання недійсним договору поставки, а суб'єктний склад, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, виключає можливості розгляду господарським судом вказаної категорії справ за позовними заявами, в тому числі, третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, які не є юридичними особами чи фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, оскільки він не має статусу фізичної особи-підприємця у спірних правовідносинах, а даний спір не є корпоративним. Тому місцевий господарський суд зазначив, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись в загальному порядку з відповідним позовом до господарського суду, обґрунтувавши порушення корпоративних прав.

Крім того Господарський суд Дніпропетровської області правильно зазначив, що в позовній заяві ОСОБА_1 неправильно визначив суб'єктний склад сторін та третіх осіб, оскільки сторонами договору є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове обєднання «Армада Груп» і Товариство з обмеженою відповідальністю завод «Спецлит'є».

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (стаття 175 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/9129/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 у справі №904/9129/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.04.2018.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко