ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. Справа № 914/694/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Скрипчук О.С. Хабіб М.І.,

за участю секретаря судового засідання Лялька Н.Р.

та представників:

стягувача: ОСОБА_2 - директор;

боржника: не зявився;

органу виконання судових рішень: ОСОБА_3 представник (довіреність в матеріалах справи);

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вих № В-9/ВП№517464484 від 05.02.2018

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2018 (суддя Крупник Р.В.) про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця

у справі № 914/694/14

стягувач: Комунальне підприємство Червоноградтеплокомуненерго, м. Червоноград

боржник: Державне міське підприємство Львіввугілля, м. Сокаль

У січні 2018 року Комунальне підприємство Червоноградтеплокомуненерго звернулася до Господарського суду Львівської області з скаргою на дії органу виконання судових рішень у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.01.2018 скаргу КП Червоноградтеплокомуненерго задоволено частково.

Визнано недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.12.2017 ВП № 51746484, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

При прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що державним виконавцем неправомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки ЗУ «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» чітко визначено, що виконавчі провадження щодо державних вугледобувних підприємств підлягають зупиненню до 1 січня 2019 року.

Вимогу про визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області залишив без задоволення, оскільки за змістом ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» незаконними можуть бути визнані дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, а не дії самих органів державної виконавчої служби.

Що стосується вимоги про зобовязання державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження та виконати вимоги ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», то суд вказав про їх передчасність.

Орган виконання судових рішень не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що головний державний виконавець діяв відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження"; винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій суперечило б вказаному Закону; ст. 34 містить вичерпний перелік для зупинення вчинення виконавчих дій; органом державної виконавчої служби не було порушено права сторін.

19 березня 2018 року від стягувача та боржника надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні просили ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Боржник явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні директор КП Червоноградтеплокомуненерго підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив ухвалу місцевого господарського суду від 22.01.2018 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник органу виконання судових рішень в засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2018 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні скарги на дії ДВС відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, відзивів на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, заслухавши доводи стягувача та органу виконання судових рішень, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2018 у справі № 914/694/14 залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.05.2014 у справі № 914/1694/14 за позовом КП «Червоноградтеплокомуненерго» до ДП «Львіввугілля» про стягнення 4 588 124, 45 грн позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 4 274 894, 08 грн основного боргу, 177 057, 65 грн 3% річних, 136 172, 71 грн інфляційних втрат та 73 080, 00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

16 червня 2014 року на примусове виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

На підставі заяви КП «Червоноградтеплокомуненерго», старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області 25.07.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51746484.

Згідно з постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області про приєднання виконавчого провадження до зведеного провадження ВП №51746484 від 03.11.2017, виконавче провадження ВП №51746484 було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 54464700.

22.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №51746484, відповідно до якої наказ Господарського суду Львівської області від 16.06.2014 №914/694/14 повернуто стягувачу - КП «Червоноградтеплокомуненерго». Постанова обгрутована тим, що в силу положень ЗУ «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», подальше виконання рішення органом ДВС є неможливе, оскільки наявна встановлена законом заборона звернення стягнення на майно чи кошти боржника. Також, згідно з п. 2 резолютивної частини оскаржуваної постанови зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 22.12.2020.

Вважаючи дії Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. щодо винесення вказаної вище постанови незаконними, скаржник звернувся з скаргою до суду.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

24.05.2017 набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" № 2021-VIII від 13.04.2017, відповідно до ст. 1 якого тимчасово, до 01.01.2019, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ДП Львіввугілля є державним вугледобувним підприємством.

Отже ЗУ "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" є спеціальним щодо боржника, не може ставитись під сумнів і є обов'язковим для застосування державним виконавцем при здійсненні ним виконавчих дій у ВП № 51746484.

Відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження згідно з Законом України "Про виконавче провадження", яким регулюється порядок вчинення державним виконавцем виконавчих дій та їх зупинення, при наявності спеціального Закону № 2021-VIII від 13.04.2017, який передбачає зупинення саме виконавчого провадження та в силу ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" також є обов'язковим для державного виконавця.

З урахуванням вищевикладеного, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та спростованими.

Також колегія суддів, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення вимоги про визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області та передчасності вимоги про зобовязання державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження та виконати вимоги ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств».

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено наявності підстав, передбачених ст. 280 ГПК України, для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 343 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.01.2018 у справі № 914/694/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку впродовж 20 днів з дня її проголошення.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 04.04.2018.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Хабіб М.І.