ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/3778/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко",

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Марс Україна",

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна",

на рішення господарського суду Київської області від 11.04.2017 (головуючий - Щоткін О.В., судді: Бацуца В.М., Конюх О.В.)

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 (головуючий - Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Гончаров С.А.)

у справі № 911/3778/16

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко" (далі - ТОВ "Юпітер Еко")

до товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" (далі - ТОВ "Марс Україна")

про стягнення 100 248,00 грн.,

та за зустрічним позовом ТОВ "Марс Україна"

до ТОВ "Юпітер Еко"

про стягнення 191 244,60 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Юпітер Еко" звернулося до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Марс Україна" про стягнення 100 248,00 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання ТОВ "Марс Україна" умов договору від 10.05.2016 № 28961-16 про надання послуг щодо знищення продукції, в частині оплати наданих послуг.

ТОВ "Марс Україна" звернулося до господарського суду Київської області із зустрічним позовом до ТОВ "Юпітер Еко" про стягнення 191 244,60 грн. завданих збитків.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017, первісний позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Марс Україна" на користь ТОВ "Юпітер Еко" 100 247,04 грн. заборгованості та 1503,70 грн. судового збору. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

ТОВ "Марс Україна", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову. Так, згідно з доводами ТОВ "Марс Україна", викладеними у касаційній скарзі:

- суд залишив поза увагою обставини щодо відсутності доказів надання ТОВ "Юпітер Еко" документів ТОВ "Марс Україна" на виконання пункту 1.3 Договору;

- у постанові суду апеляційної інстанції безпідставно віднесено до обов'язків замовника послуг звернення до виконавця таких послуг з вимогою про виконання всіх обов'язкових умов для здійснення оплати;

- у ТОВ "Марс Україна" не виник обов'язок оплатити ТОВ "Юпітер Еко" послуги, які не були надані;

- суди попередніх інстанцій неповно, невсебічно та необ'єктивно встановили обставини справи, а їх юридична оцінка є неправильною, що становить порушення норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Розгляд касаційної скарги ТОВ "Марс Україна" здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини четвертої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017).

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 10.05.2016 ТОВ "Юпітер Еко" та ТОВ "Марс Україна" укладено договір № 28961-16 про надання послуг щодо знищення продукції (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ "Юпітер Еко" (виконавець) зобов'язується за завданням ТОВ "Марс Україна" (замовник) в строки, погоджені сторонами надати послуги з організації знищення продукції замовника, яка відповідно до інформації замовника є непридатною та/або неякісною, та/або небезпечною, а ТОВ "Марс Україна" зобов'язується оплатити такі послуги згідно із умовами цього договору;

- до Договору сторонами підписано додатки № 1 та № 2, в яких погоджено перелік продукції, що підлягає знищенню, термін знищення, адреса місця знищення продукції, ціна послуги зі знищення продукції за тонну;

- відповідно до пункту 1.3 Договору виконавець гарантує, що в нього наявні всі дозволи, ліцензії та інші документи, що вимагаються для надання послуг замовнику згідно вимог чинного законодавства України, та зобов'язується надати замовнику їх копії до початку надання послуг, у тому числі копію атестату виробництва, зареєстрованого в Реєстрі Системи сертифікації УкрСЕПРО, копію ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (у випадку знищення небезпечних відходів), копію дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, копії інших документів, які можуть вимагатися згідно чинного законодавства України щодо надання послуг;

- згідно з пунктом 2.3 Договору операція по знищенню може розпочинатися тільки за умови особистої присутності співробітника замовника, делегованого для цих цілей. Таким представником може бути Скряга Максим або інший уповноважений представник замовника;

- актами приймання-передачі відходів від 11.05.2016 підтверджується передача замовником виконавцю відходів на виконання умов Договору;

- факт надання виконавцем послуг підтверджується актами надання послуг: від 13.05.2016 за № 130 на суму 80 962,56 грн. з ПДВ, від 13.05.2016 № 131 на суму 17 172,48 грн. з ПДВ, від 13.05.2016 № 132 на суму 2 112,00 грн. з ПДВ, які підписані представниками сторін;

- пунктами 3.1, 3.2 Договору встановлено, що замовник зобов'язаний оплатити послуги, надані виконавцем, протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта наданих послуг та надання виконавцем документів; приймання-передача наданих послуг здійснюється шляхом підписання сторонами акта наданих послуг; акт наданих послуг має містити перелік, найменування та інші відомості про продукцію, що була знищена згідно із цим договором;

- замовником послуги не оплачені.

Причиною виникнення спору зі справи за первісним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ТОВ "Марс Україна" на користь ТОВ "Юпітер Еко" 100 248,00 грн. заборгованості за Договором.

Причиною виникнення спору за зустрічним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ТОВ "Юпітер Еко" на користь ТОВ "Марс Україна" завданих збитків (а саме: витрат замовника на повторний викуп продукції, яка не була знищена виконавцем; транспортних витрат замовника, які пов'язані із завантаженням, доставкою та розвантаженням продукції, що підлягала знищенню) у зв'язку з неналежним виконанням виконавцем умов Договору в частині знищення продукції.

Відповідно до приписів статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з приписами частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до частини першої статті 526 наведеного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Місцевий та апеляційний господарські суди: повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням наведених норм матеріального та процесуального права, беручи до уваги наявність Договору та умови його виконання як замовником, так і виконавцем, встановивши, що надання послуг виконавцем щодо знищення продукції підтверджується актами надання послуг, які підписані представниками сторін, проте надані послуги замовником не оплачені, - дійшли заснованого на законі висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову частково, згідно із здійсненим судом перерахунком заявленої до стягнення суми.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спори про стягнення збитків, суд повинен з'ясувати, чи пов'язаний такий позов з відшкодуванням збитків, які завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору, чи із зобов'язанням, що виникає внаслідок завдання шкоди (позадоговірна шкода).

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, зустрічний позов пов'язаний з відшкодуванням збитків, які обґрунтовані ТОВ "Марс Україна" з посиланням на неналежне виконання виконавцем зобов'язання за Договором.

Згідно з приписами частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 зі справи № 3-72гс12).

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

За змістом приписів статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Суди попередніх інстанцій, встановивши відсутність складу цивільного правопорушення в діях ТОВ "Юпітер Еко", наявність якого є необхідною підставою для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, - дійшли неспростовного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

При цьому суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що надання виконавцем послуг за Договором зі знищення продукції підтверджується актами наданих послуг, які підписані представниками сторін, що спростовує твердження ТОВ "Марс Україна" про неналежне виконання виконавцем умов Договору в частині знищення продукції.

Що ж до посилання ТОВ "Марс Україна" на ненадання виконавцем послуг документів на виконання пункту 1.3 Договору, то, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, надання відповідних документів замовнику за умовами Договору здійснюється до початку надання послуг. Проте ТОВ "Марс Україна" не надало доказів на підтвердження звернення до виконавця з приводу надання таких документів (якщо останні не були надані виконавцем до початку надання послуг), тобто не надало доказів того, що це питання було спірним між сторонами як до початку надання послуг, якими замовник скористався, так і до звернення ТОВ "Марс Україна" до суду із зустрічним позовом у справі.

Водночас застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин приписів статті 1166 ЦК України, якою врегульовано питання відповідальності за завдану майнову шкоду у недоговірних зобов'язаннях, є помилковим, проте зазначене не вплинуло на правильність вирішення спору.

Відповідно до статті 300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 309 ГПК України у відповідній редакції суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ТОВ "Марс Україна" без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін, як такі, що ухвалені в цілому з додержанням норм матеріального та процесуального права

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, а також враховуючи те, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 11.04.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі № 911/3778/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко