ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2018 р.Справа № 922/3307/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до 1. Фізичної особи - підприємця Фабричнікова Ігора Вячеславовича, м. Харків 2. Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" , м. Харків
про та за позовною заявою 3-ї особи з самостійними вимогами до про виселення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків Фізичної особи - підприємця Фабричнікова Ігора В'ячеславовича, м. Харків стягнення 125 329,42 грн.
за участю представників:

позивача - Василенко І.Ю., довіреність № 08-11/3993/2-17 від 28.12.2017 року;

відповідача 1 - Фабричніков І.В., паспорт серія НОМЕР_2 виданий ЦВМ Джержинського РВХМУ УМВС України в Харківській області 29.01.2001 року;

відповідача 1 - Кізіменко В.І., діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.03.2018 року;

третьої особи - Василенко І.Ю., довіреність № 66 від 04.01.2018 року;

відповідача 2 - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом виселення фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря В'ячеславовича (реєстраційний номер фізичної особи-підприємця ЄДР 4), з самовільно зайнятого нежитлового підвального приміщення, загальною площею 256,60 кв.м., що розташоване за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні (раніше - Руднєва), 32, літ. "Ап". Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 29.09.2017 року за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

12 грудня 2017 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою в порядку ст. 26 Господарського процесуального кодексу України (самостійною вимогою 3-ї особи яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору), в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря В'ячеславовича (відповідача у справі №922/3307/17) збитки у вигляді недоотриманої орендної плати за користування нежитловим підвальним приміщенням загальною площею 256,60 кв.м., що розташоване в літ. "Ап" за адресою: майдан Героїв Небесної Сотні (колишня м-н Руднєва), 32, в розмірі 113 036,29 грн..

Ухвалою суду від 12.12.2017 року прийнято позовну заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до розгляду в межах провадження у справі № 922/3307/17.

Ухвалою суду від 12.12.2017 року залучено Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" до участі у справі в якості співвідповідача. Враховуючи залучення до участі у справі співвідповідача (Комунальне підприємство "Жилкомсервіс") розгляд справи № 922/3307/17 починається заново, а також спочатку починається перебіг двохмісячного терміну розгляду даної справи.

23 січня 2018 року представник 3-ї особи з самостійними вимогами надав уточнену позовну заяву, яка за своєю суттю є заявою про збільшення розміру позовних вимог в порядку ст.ст. 42, 46 ГПК України, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря В'ячеславовича на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради збитки у вигляді недоотриманої орендної плати за користування нежитловим підвальним приміщенням загальною площею 256,60 кв.м., що розташоване в літ. "Ап" за адресою: м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні (колишня м-н Руднєва), 32, в розмірі 125 329,42 грн.

Також, в уточненій позовній заяві 3-я особа вказує, що під час написання позовної заяви, 3-ю особою було допущено описку, а саме зазначено: майдан Героїв Небесної Сотні (колишня вул. Руднєва), 32, а мало бути зазначено: майдан Героїв Небесної Сотні (колишня м-н Руднєва), 32.

Суд, дослідивши уточнену позовну заяву щодо збільшення розміру позовних вимог, визнав її такою, що відповідає положенням господарського суду України, а тому прийняв її до розгляду та задовольнив. Подальший розгляд справи ведеться з її урахуванням. Також, суд вважає за можливе виправити описку, допущену 3-ю особою, шляхом вірного зазначення: майдан Героїв Небесної Сотні (колишня м-н Руднєва), 32.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами встановленими Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017р.; встановлено про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження; продовжено підготовче провадження на 30 днів по 12.03.2018 р.; призначено підготовче судове засідання на 23.01.2018 р. о 12:30 год.; уточнену позовну заяву 3-ї особи щодо збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та задоволено, подальший розгляд справи ведеться з її урахуванням. Оголошено в судовому засіданні перерву до 28.02.2018 р. 11:00 год.

Ухвалою суду від 28.02.2018 року закрито підготовче провадження по справі №922/3307/17, здійснено перехід до розгляду справи по суті, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 27.03.2018 року об 11:00 год.

В судовому засіданні 27 березня 2018 року оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 30 березня 2018 року.

29.03.2018 року відповідачем було надано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.8336), серед яких, окрім іншого -відзив на позов.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року було надано сторонам строк для реалізації всіх своїх процесуальних прав та добросовісного виконання своїх обов'язків, передбачених законом з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи (для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень до відповіді на відзив, для направленням їх копій усім учасникам справи). Крім того, вищевказаною ухвалою відповідачу був встановлений строк для надання відзиву до 20.02.2018 року.

Статтею 113 ГПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїм правом не скористався та у визначені судом строки не подав відзив на позов.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Представник відповідача, посилається на те, що ФОП Фабрічніков І.В. звернувся до нього за правовою допомогою лише 13.03.2018 року, тому він був позбавлений можливості подати відзив до позовної заяви у підготовчому засіданні по справі.

Суд наголошує, що сторонам були забезпечені рівні можливості та права, виходячи з принципів господарського судочинства таких, як: рівність перед законом і судом, приницип диспозитивності, у відповідача було достатньо часу на формування своєї правової позиції, а вказані представником відповідача обставини неподання відзиву у встановлений строк не є поважними та на даний час не можуть бути визнані судом належною підставою для поновлення відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву та повертає ФОП Фабрічнікову І.В. відзив та додані до нього документи.

ХМР надала письмові пояснення щодо неподання відповідачем 1 відзиву у встановлений законом строк (вх.8526 від 30.03.2018 р.).

У судовому засіданні 30 березня 2018 року позивач первісний позов підтримував, щодо самостійного позову 3-ї особи покладався на розсуд суду.

У судовому засіданні 30 березня 2018 року відповідач1 проти первісного позову та самостійного позову 3-ї особи заперечував, просив суд відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 30 березня 2018 року 3-я особа свій позов підтримувала.

У судове засідання 30 березня 2018 року представники відповідача2 не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Відповідно до довідки Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 15.09.2017 № 14131 нежитлові приміщення підвалу загальною площею 256,6 кв.м. у житловому будинку, який розташовано за адресою: місто Харків, майдан Героїв Небесної Сотні (Руднєва), 32, літ. «Ап» є об'єктами комунальної власності територіальної громади міста згідно рішення 12 сесії Харківської міської Ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 «Про комунальну власність міста» та за договором про передачу майна в господарське відання № 1288 від 28.02.2007 перебуває на балансі комунального підприємства «Жилкомсервіс».

Раніше спірне нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 256.60 кв.м., перебувало в оренді АТЗТ «Харківський торговельний будинок» по договору оренди від 16.09.2002 № 1472, для використання під учбові класи і підсобні.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2013 у справі № 922/424/13-г вказаний договір було розірвано.

За результатами розгляду Господарським судом Харківської області 16.04.2013 було видано наказ у справі № 922/424/13-г, про зобов'язання АТЗТ «Харківський торговельний будинок» передати Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлове підвальне приміщення в 2-поверховому будинку, загальною площею 256,60 кв.м., що розташоване за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні (раніше - Руднєва), 32, літ. «Ап».

На виконанні Червонозаводського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 41626573 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/424/13-г, виданого 16.04.2013. Виїздом державного виконавця за участю представника стягувана встановлено, що за вказаною адресою божник АТЗТ «Харківський торговельний будинок» відсутній. У приміщеннях знаходиться ФОП Фабричніков І.В., який не є боржником за виконавчим документом. За вищевказаною адресою здійснює підприємницьку діяльність, документів, що підтверджують право на користування приміщенням, не надав.

Відповідно до актів від 05.04.2017 та 10.08.2017, затверджених начальником управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, співробітниками управління комунального майна та приватизації було проведено чергову перевірку використання нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні (раніше - Руднєва), 32, літ. «Ап».

За результатами перевірки встановлено, що приміщення повністю використовуються під ремонтну майстерню ФОП Фабричніковим І.В., що підтверджується виданим свідоцтвом про сплату єдиного податку за спірною адресою.

Жодних правовстановлюючих або дозвільних документів, що підтверджують законність використання спірних приміщень і здійснення в них підприємницької діяльності ФОП Фабричніковим І.В. не надано. У добровільному порядку звільнити самовільно зайняті приміщення він відмовляється.

05.04.2017 співробітниками Управління було викликано наряд поліції, який зафіксував самовільний захват приміщень.

09.08.2017 після закриття майстерні приміщення були опломбовані представниками Управління. Під час проведення перевірки 10.08.2017 встановлено, що приміщення самовільно відкриті та незаконно використовуються ФОП Фабричніковим І.В.

Таким чином, ФОП Фабричніков І.В. незаконно користався нежитловим підвальним приміщенням площею 256,60 кв.м., що розташоване за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні (раніше - Руднєва), 32, літ. «Ап» та своїми незаконними діями наносить значну матеріальну шкоду територіальній громаді м. Харкова.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності знаходиться майно, що належить територіальній громаді. Управління майном, що перебуває у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Органом, який управляє майном територіальної громади м. Харкова є Харківська міська рада, яка відповідно до Статуту територіальної громади м. Харкова є представницьким органом територіальної громади м. Харкова.

Згідно зі ст. 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказане підвальне приміщення належить територіальній громаді міста в особі Харківської міської ради згідно рішення 12 сесії Харківської міської Ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 «Про комунальну власність міста» та використовується ФОП Фабричніков І.В. без належних правових підстав.

Таким чином, Харківська міська рада, як власник нежитлових приміщень, має право на звернення до суду щодо відновлення свого порушеного права власності, а саме усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном шляхом виселення ФОП Фабричнікова І.В. з самовільно зайнятого нежитлового підвального приміщення, загальною площею 256,60 кв.м., шо розташоване за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні (раніше - Руднєва), 32, літ. «Ап».

Згідно з п. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На теперішній момент ФОП Фабричніков І.В. не має законних підстав для перебування у спірних приміщеннях.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

На цей час нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 256,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків., м-н Героїв Небесної Сотні (раніше - Руднєва), 32, літ. «Ап» фактично перебувають у незаконному володінні ФОП Фабричнікова І.В., ним не звільнені та Харківській міській раді не передані, що тягне за собою позбавлення власника можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном та спричиняє збитки місцевому бюджету.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах селища, села, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями. Ріщенням 14 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 04.07.2007 затверджено Статут територіальної громади м. Харкова, в якому зазначено, що територіальна громада є первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій та повноважень.

Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Статтею 11 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15.10.1985 встановлено, що органи місцевого самоврядування мають право використовувати засоби правового захисту для забезпечення вільного здійснення своїх повноважень і поважання принципів місцевого самоврядування, які утілені в конституції чи національному законодавстві.

Згідно зі статтею 145 Конституції України та частиною 4 статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд, розглянувши також самостійний позов 3-ї особи, встановив наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах селища, села, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями. 04.07.2007 рішенням 14 сесії Харківської міської ради 5 скликання, затверджено Статут територіальної громади м. Харкова, в якому зазначено, що територіальна громада є первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій та повноважень.

Відповідно до Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15 Управління є виконавчим органом міської ради, підзвітне і підконтрольне Харківській міській раді, підпорядковане міському голові, виконавчому комітету і Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. Метою діяльності Управління є збереження та примноження власності територіальної громади м. Харкова, створення умов Х1Я ефективного її використання.

Таким чином. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради зважає за необхідним звернутись до суду в рамках судової справи 922/3307/17 із самостійним позовом до ФО-П Фабричнікова І.В. про стягнення збитків у вигляді неотриманої орендної плати за користування спірними приміщеннями.

Відповідно до довідки Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 15.09.2017 № 14131 нежитлове приміщення підвалу загальною площею 256,6 кв.м у житловому будинку, який розташовано в літ. «Ап» за адресою: місто Харків, майдан Героїв Небесної Сотні (колишня - вул. Руднєва), 32, є об'єктом комунальної власності територіальної громади міста згідно рішення 12 сесії Харківської міської Ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 «Про комунальну власність міста» та за договором про передачу майна в господарське відання № 1288 від 28.02.2007 перебуває на балансі комунального підприємства «Жилкомсервіс».

Раніше спірне нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 256.60 кв.м, перебувало в оренді АГЗГ «Харківський торговельний будинок» до договору оренди від 16.09.2002 № 1472, для використання під учбові класи і підсобні.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2013 у справі 922/424/13 вказаний договір було розірвано.

16.04.2013 було видано наказ у справі №922/424/13, про зобов'язання АТЗТ «Харківський торговельний будинок» передати Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлове підвальне приміщення загальною площею 256,60 кв.м, що розташоване в будинку літ. «Ап» за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні (колишня вул. Руднєва), 32.

На виконанні Червонозаводського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 41626573 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі № 922/424/13, виданого 16.04.2013. Виїздом державного виконавця за участю представника стягувана встановлено, що за вказаною адресою божник АТЗТ «Харківський торговельний будинок» відсутній. У приміщеннях знаходиться ФОП Фабричніков І.В., який не є боржником за виконавчим документом. За вищевказаною адресою здійснює підприємницьку діяльність, документів, що підтверджують право на користування приміщенням, не надав.

Відповідно до актів від 05.04.2017 та від 10.08.2017, затверджених начальником Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, співробітниками управління комунального майна та приватизації було проведено чергову перевірку використання нежитлових приміщень, які розташовані в літ. «Ап» за адресою: м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні (колишня вул. Руднєва), 32.

За результатами перевірки встановлено, що приміщення повністю використовуються під ремонтну майстерню ФОП Фабричніковим І.В., що підтверджується виданим свідоцтвом про сплату єдиного податку за спірною адресою.

Жодних правовстановлюючих або дозвільних документів, що підтверджують законність використання спірних приміщень і здійснення в них підприємницької діяльності ФОП Фабричніковим І.В. не надано. У добровільному порядку звільнити самовільно зайняті приміщення він відмовляється.

05.04.2017 співробітниками Управління було викликано наряд поліції, який зафіксував самовільний захват приміщень.

09.08.2017 після закриття майстерні приміщення були опломбовані представниками Управління. Під час проведення перевірки 10.08.2017 встановлено, що приміщення самовільно відкриті та незаконно використовуються ФОП Фабричніковим І.В.

Таким чином, ФОП Фабричніков І.В. незаконно заволодів нежитловим підвальним приміщенням площею 256,60 кв.м., що розташоване в літ.«Ап» за адресою: м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні (колишня вул. Руднєва), 32, та своїми незаконними діями наносить збитки у вигляді упушеної вигоди за користування майном.

Управління комунального майна та приватизації звертаючись з вимогою про стягнення збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користуванням нежитловими приміщеннями виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під шкодою розуміють зменшення або втрату певного особистого чи майнового блага.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає з тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме протиправної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками.

Неодержаний прибуток (упущена вигода) це розрахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на даних бухгалтерського та податкового обліку, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання певних грошових сум чи інших цінностей, якщо інший учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення.

Використання нежитлового приміщення відповідачем без оформлення права оренди (користування), позбавило Управління комунального майна та приватизації права отримувати від цього нерухомого майна доход в розмір: орендної плати, що і стало підставою для подання даного позову.

Статтю 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірності поведінки особи; наявності збитків; вини особи та причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і завданими збитками. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до норм цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з абз. З ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Згідно з частиною 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користуваніія майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Статтею 1214 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відповідно до п. 1 ст. 762 ЦК України та ст. 286 ГК України за користуванням майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з розрахунком орендної плати за період з 02.04.2013 по 30.09.2017, затвердженого заступником начальника управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, орендна плата та збитки за користування нежитловим підвальним приміщенням площею 256,60 кв.м, що розташоване в літ. «Ап» за адресою: м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні (колишня - вул. Руднєва), 32, у розмірі 113 036,29 грн.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 липня 2002 р. №15- рп/2002 зазначив, що кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно - правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Норми ст. 16 Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно - правовідносин.

Керуючись викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради щодо усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом виселення фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря В'ячеславовича з самовільно зайнятого нежитлового підвального приміщення, а також позовні вимоги 3-ї особи з самостійними вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря В'ячеславовича на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування нежитловим підвальним приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 16, 762, 1214 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря Вячеславовича (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 61045, АДРЕСА_1, реєстраційний номер фізичної особи-підприємця НОМЕР_1) із самовільно зайнятого нежитлового підвального приміщення заг. Площею 256,60 кв.м., що розташоване за адресою м. Харків м-н Героїв небесної сотні 32 літ. Ап

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря Вячеславовича (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 61045, АДРЕСА_1, реєстраційний номер фізичної особи-підприємця НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) 1600,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2. Позовні вимоги 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору- задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря Вячеславовича (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 61045, АДРЕСА_1, реєстраційний номер фізичної особи-підприємця НОМЕР_1) на користь Управління комунального майна та приватизації департаменту Економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, код ЄДРЮОФОПГФ 14095412) збитки у вигляді неотриманої орендної плати в сумі за користування нежитловим підвальним приміщенням заг. площею 256,60 кв.м., що розташоване за адресою м. Харків м-н Героїв небесної сотні, 32 літ. Ап у розмірі 125329,42 гривень.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фабричнікова Ігоря Вячеславовича (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 61045, АДРЕСА_1, реєстраційний номер фізичної особи-підприємця НОМЕР_1) на користь Управління комунального майна та приватизації департаменту Економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, код ЄДРЮОФОПГФ 14095412) 1695,60 гривень судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.03.2018 р.

Суддя Л.В. Шарко