РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.03.2018Справа № 910/20485/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма

"Газар", місто Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські радіотелекомунікації",

місто Київ

про стягнення 125 297,76 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

від позивача: Приходько О.Г. за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Газар" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські радіотелекомунікації" (далі - відповідач) про стягнення 125 297,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про виконання робіт № 26-п/15 від 12.06.2015 року в частині здійснення оплати за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2017 порушено провадження у справі № 910/20485/17, її розгляд призначено на 11.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 22.01.2018 року.

08.12.2017 року представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав документи на виконання вимог ухвали суду.

22.12.2017 року представник відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав документи на виконання вимог ухвали суду та відзив на позовну заяву.

Проте, 15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2018 вирішено здійснювати розгляд справи № 910/20485/17 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.02.2018 року.

Представник відповідача в підготовче засідання 21.02.2018 року не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/20485/17 до судового розгляду по суті на 21.03.2018 року.

У судовому засіданні 21.03.2018 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 21.03.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські радіотелекомунікації" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Газар" (підрядник) укладено Договір про виконання робіт № 26-п/15 (далі - Договір).

Комплекс будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт включатиме роботи, перелік яких викладатиметься в окремих додаткових угодах до цього Договору на кожен окремий об'єкт (п. 1.2. Договору).

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що замовник зобов'язується прийняти виконані підрядником роботи й документацію та оплатити їх на умовах, що визначені цим Договором.

Відповідно до п. 2.10. Договору після завершення робіт та усунення всіх недоліків (дефектів), якщо такі виявлені замовником, підрядник надає замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт.

Завершенням робіт вважається фактичне виконання підрядником всього обсягу робіт на об'єкті (п.2.11. Договору).

Підпунктом 3.2.1. Договору передбачено, що підрядник має право своєчасно отримати оплату за виконані роботи в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.п. 3.3.1. Договору Замовник зобов'язується здійснити приймання результатів робіт в порядку та на умовах, визначених цим договором. В обумовлений Договором строк провести оплату виконаних робіт (п.п.3.2.2. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору вартість робіт по цьому договору є динамічною та визначається по кожному об'єкту окремо, що відображається у відповідних Додаткових угодах.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування відповідних безготівкових коштів на поточний рахунок підрядника в порядку, встановленому чинним законодавством України у наступному порядку: 5.4.1. Вартість робіт по цьому договору, визначається сторонами в Додаткових угодах та Акті приймання-передачі виконаних робіт, сплачується Замовником після приймання виконаних робіт, усунення всіх недоліків (дефектів), якщо такі виявлені, підписання відповідного Акту переліку недоліків, протягом 60 (шістдесяти) календарних днів.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2015 року (включно). Зобов'язання сторін за Договором, що виникнуть до моменту його припинення та які не будуть погашені, повинні бути виконані відповідною стороною у повному обсязі в строки та на умовах Договору.

Строк дії Договору пролонговано сторонами: - до 31.12.2016 року включно згідно Додаткової угоди від 30.12.2015 року про продовження дії договору на виконання робіт № 26-п/15 від 12.06.2015 року; - до 31.12.2017 року включно згідно Додаткової угоди від 31.12.2016 року про продовження дії договору на виконання робіт № 26-п/15 від 12.06.2015 року.

На виконання умов Договору позивачем виконано роботи на загальну суму 322 882,99 грн., що підтверджується Додатковими угодами до Договору, видатковою накладною та Актами приймання-передачі виконаних робіт.

Із актів приймання-передачі виконаних робіт вбачається, що замовник підтверджує, що весь комплекс робіт підрядник виконав належним чином, в повному обсязі та в обумовлені строки. Претензій до якості виконаних робіт замовник до підрядника не має. Крім того, зазначено, що дійсні Акти являються підставою для здійснення взаєморозрахунків між сторонами.

Відповідач здійснив часткову оплату виконаних робіт на суму 197 585,23 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 125 297,76 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частин 1,2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом встановлено, що позивач виконав роботи за Договором на загальну суму 322 882,99 грн., що підтверджується Додатковими угодами до Договору, видатковою накладною та Актами приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування відповідних безготівкових коштів на поточний рахунок підрядника в порядку, встановленому чинним законодавством України у наступному порядку: 5.4.1. Вартість робіт по цьому договору, визначається сторонами в Додаткових угодах та Акті приймання-передачі виконаних робіт, сплачується Замовником після приймання виконаних робіт, усунення всіх недоліків (дефектів), якщо такі виявлені, підписання відповідного Акту переліку недоліків, протягом 60 (шістдесяти) календарних днів.

Відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість в розмірі 125 297,76 грн. основного боргу.

Доказів сплати відповідачем позивачу 125 297,76 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано доказів в спростування викладеного, у зв'язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 125 297,76 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Газар" повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські радіотелекомунікації" (03113, м. Київ, вулиця Дружківська, будинок 10, офіс 408, ідентифікаційний код 25642053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Газар" (01024, м. Київ, вулиця Богомольця, будинок 7/14, приміщення 182, К.77, ідентифікаційний код 30978690) 125 297 (сто двадцять п'ять тисяч двісті дев'яносто сім) грн. 76 коп. заборгованості, 1 933 (одну тисячу дев'ятсот тридцять три) грн. 48 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.04.2018.

Суддя М.Є. Літвінова