ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року справа № 925/1683/17 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К"

до Черкаської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача,- управління Державної казначейської служби у місті Черкасах Черкаської області

про стягнення 108428 грн. 33 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 10.01.2018, ОСОБА_2 за довіреністю від 04.01.2018;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 02.01.2018.

У грудні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради про стягнення 108428 грн. 33 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 22.12.2014 по 02.06.2015.

В обґрунтування позову позивач вказав на неповернення відповідачем у добровільному порядку утримувану ним без достатніх правових підстав суму коштів у розмірі 1027690 грн. 36 коп., сплачену позивачем відповідачу як плату земельну ділянку за укладеним між сторонами і в подальшому визнаним господарським судом недійсним договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.09.2008.

Ухвалою від 29.12.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" до розгляду, відкрив провадження у цій справі і призначив підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 26.01.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши при цьому у поданому ним до господарського суду 17.01.2018 відзиві на позов, що вина продавця у тому, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.09.2008 був визнаний господарським судом недійсним відсутня. Позивач не звертався до органів Державної казначейської служби України з питання про повернення йому сплачених до бюджету коштів за недійсним договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.09.2008 в порядку, встановленому Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787. Із сплаченої позивачем за недійсним договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.09.2008 суми коштів у розмірі 1027690 грн. 36 коп. до місцевого бюджету м. Черкаси було зараховано лише 90%, що становить 924921 грн. 32 коп., а решту 10% було зараховано до Державного бюджету України.

Ухвалою від 26.01.2018 Господарський суд Черкаської області залучив до участі у справі на стороні відповідача третю особу без самостійних вимог щодо предмета позову Управління державної казначейської служби у місті Черкаси Черкаської області і відклав підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 20.02.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 20.02.2018 за участю представника сторін та третьої особи, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 23.02.2018, про що повідомив представників учасників справи під розписку.

Ухвалою від 23.02.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 20.03.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті, яке відбулося 20.03.2018 за участю представників обох сторін, представники позивача підтримали позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача підтримав заперечення проти позову, викладені ним у відзиві на позов.

Третя особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 23.02.2018 на 09 год. 00 хв. 20.03.2018, проте ні вона сама ні її представник у це судове засідання не явилися, натомість третя особа заявила клопотання про відкладення розгляду справи на інший час через те, що її викликано ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду для участі у судовому засіданні цього суду у справі №823/817/18 на той же час і день, що й у даній справі Господарського суду Черкаської області №925/1683/17.

Господарський суд Черкаської області причину неявки представника третьої особи у судове засідання визнав не поважною, розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого у нарадчій кімнаті рішення у цій справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2008 року Черкаська міська рада прийняла рішення №4-574 "Про продаж земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" по вул. Промисловій, 15".

Цим рішенням Черкаська міська рада, зокрема, вирішила:

продати товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" (шляхом викупу) земельну ділянку площею 33508 кв. м. по вул. Промисловій, 15 в м. Черкаси, яка використовується під існуючий обєкт незавершеного будівництва, за 1027690,36 грн. (один мільйон двадцять сім тисяч шістсот девяносто гривень тридцять шість копійок);

зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" протягом двадцяти днів після одержання рішення укласти з Черкаською міською радою договір купівлі-продажу земельної ділянки та посвідчити його нотаріально за власні кошти.

03 вересня 2008 Черкаська міська рада, як продавець, і товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К", як покупець, уклали між собою договір купівлі-продажу земельної ділянки (далі договір від 03.09.2008), який був нотаріально посвідчений і зареєстрований у Державному реєстрі правочинів.

Згідно з п. 1.1 договору від 03.09.2008 продавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 24.07.2008 №4-574 продає і зобовязується передати у власність покупця земельну ділянку по вул. Промисловій, 15 у м. Черкаси загальною площею 33508 кв. м. згідно з планом земельної ділянки, що додається, а покупець зобовязується прийняти цю земельну ділянку у власність та сплатити за неї ціну відповідно до умов цього договору.

У п. 1.4 договору від 03.09.2008 його сторони визначили, що земельну ділянку продано за 1027690,36 грн. без урахування податку на додану вартість.

Розділ 2 договору від 03.09.2008 містить такі пункти:

2.1. Покупець зобовязується сплатити за земельну ділянку 1027690,36 грн. (один мільйон двадцять сім тисяч шістсот девяносто гривень 36 копійок) без урахування ПДВ з розстроченням платежу на термін до 01 грудня 2008 р.

2.2. Покупець зобовязується вносити грошові суми на спеціальний рахунок продавця №0002, код платежу 33010100 в УДК в Черкаській області, одержувач місцевий бюджет, МФО 854018, ОКПО 22809222 щомісячно рівними частинами.

2.3. Кінцевий термін розрахунку 01.грудня 2008 року.

Відповідно до п. 3.3 договору від 03.09.2008 право власності на придбану земельну ділянку виникає у покупця після сплати повної суми за земельну ділянку, отримання державного акта на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" упродовж періоду з 03.11.2008 по 01.12.2008 сплатило на вказаний у договорі від 03.09.2008 рахунок повну ціну придбаної ним земельної ділянки у сумі 1027690,36 грн. і 27.04.2009 одержало державний акт на право власності на придбану земельну ділянку серія ЯЗ №043540.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 у справі №5026/1883/2012 за позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної інспекція сільського господарства в Черкаській області та управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області до Черкаської міської ради та до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" про визнання рішень та державних актів недійсними та повернення земельної ділянки у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою від 15.07.2014 Київський апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 у справі №5026/1883/2012 і прийняти нове рішення, яким:

позовні вимоги задовольнив повністю;

визнав недійсним рішення Черкаської міської ради від 13.12.2007 №4-156 "Про надання товариству ТОВ "Фірма Акант+К" земельної ділянки в оренду по вул. Сурікова, 30" та від 24.07.2008 №4-574 "Про продаж земельної ділянки ТОВ "Фірма Акант+К" по вул. Промисловій,15;

визнав недійсним договір від 03.09.2008р. купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Промисловій, 15 у м. Черкаси, площею 33508 кв. м., укладений між Черкаською міською радою та ТОВ "Фірма Акант+К";

визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.04.2009серії ЯЗ №043540;

витребував із незаконного володіння ТОВ "Фірма Акант+К" земельну ділянку по вул. Промисловій, 15, м. Черкаси, площею 33508 кв. м.;

зобовязав ТОВ "Фірма Акант+К" повернути земельну ділянку по вул. Промисловій, 15, м. Черкаси, площею 33508 кв. м. у власність держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації;

стягнув з Черкаської міської ради (1800, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36) до Державного бюджету України 10319,82 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 5159, 91 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2014 у справі №5026/1883/2012 з 15.07.2014 набрала законної сили і наразі є чинною.

04 листопада 2014 року Господарський суд Черкаської області на виконання постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2014 у справі №5026/1883/2012 видав наказ про витребування із незаконного володіння ТОВ "Фірма Акант+К" земельної ділянки по вул. Промисловій, 15, м. Черкаси, площею 33508 кв. м. і про зобовязання ТОВ "Фірма Акант+К" повернути земельну ділянку по вул. Промисловій, 15, м. Черкаси, площею 33508 кв. м. у власність держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації.

10 грудня 2014 року головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_4 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Черкаської області від 04.11.2014 у справі №5026/1883/2012.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2014 у справі №5026/1883/2012 товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" за катом приймання-передачі земельної ділянки від 22.12.2014 передало Черкаській обласній державній адміністрації, а остання прийняла земельну ділянку площею 33508 кв. м. по вул. Промисловій, 15 у м. Черкаси.

28 грудня 2014 року головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_4 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження за наказом Господарського суду Черкаської області від 04.11.2014 у справі №5026/1883/2012 у звязку із повним фактичним його виконанням.

Черкаська міська рада, як продавець, сплачену покупцем за недійсним договором від 03.09.2008 ціну земельної ділянки у сумі 1027690,36 грн. товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" не повернула, що змусило це товариство звернутися до Господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради про стягнення: 1027690,36 грн. не повернутої відповідачем за недійсним договором від 03.09.2008 суми коштів, 91394,05 грн. три проценти річних і 940227,96 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017, вказаний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" до Черкаської міської ради задоволено частково, стягнуто з Черкаської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" 1027690,36 грн. і 15415 грн. 25 коп. витрат на сплату судового збору. В решті позову відмовлено.

Наразі рішення Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17 залишається невиконаним, грошові кошти, сплачені покупцем за недійсним договором від 03.09.2008 у сумі 1027690,36 грн., Черкаська міська рада товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" не повернула.

За період користування чужими коштами у сумі 1027690,36 грн. з 22.12.2014 дня повернення покупцем за недійсним договором від 03.09.2008 земельної ділянки Черкаській обласній державній адміністрації по 02.06.2015 товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" нарахувало Черкаській міській раді до сплати 108428,33 грн. процентів у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, яка діяла у вказаний період.

Стягнення вказаної суми процентів за користування чужими коштами і є предметом позову, що розглядається господарським судом у даній справі.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, передбачені наведеною нормою мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність - це обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву законність судового акта, який вступив в законну силу.

Отож встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2014 у справі №5026/1883/2012 і рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17 обставини щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" і Черкаської міської ради не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування територіальної громади є однією з гарантій держави.

Згідно з ст. 10 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідні ради є органами самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Отже, Черкаська міська рада є представницьким органом територіальної громади міста Черкаси, що надавало їй право укладати відповідні договори з продажу належного територіальній громаді міста Черкаси майна, а також надає останній право як захищати в суді права громади всього міста так і нести відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У даному випадку укладений між сторонами договір від 03.09.2008 заснований на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності його учасників, тобто є цивільно-правовим договором купівлі-продажу.

Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ст. 236 Цивільного кодексу України правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Отже, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Це положення застосовується і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15.

Плату за придбану за договором від 03.09.2008 земельну ділянку у сумі 1027690,36 грн. товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" сплатило на виконання своїх зобовязань за договором від 03.09.2008 перед Черкаською міською радою на вказаний у цьому договорі спеціальний рахунок продавця №0002 в УДК Черкаської області, тому саме Черкаська міська рада, як продавець, відповідальна за повернення покупцю усієї цієї суми коштів після визнання договору від 03.09.2008 недійсним не залежно від проведеного в подальшому розподілу цих коштів з вказаного рахунку між місцевим та державним бюджетами. Тому саме Черкаська міська рада, як сторона договору від 03.09.2008, є належним відповідачем у даній справі.

Порядок виконання рішення, де боржником є орган місцевого самоврядування, передбачено Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно з ст. 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.

У разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України .

Згідно з ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У даному випадку ні законом, ні договором від 03.09.2008 не встановлений розмір процентів, які продавець має сплатити покупцю у разі повернення виконаного за недійсним договором від 03.09.2008.

Господарський суд не вбачає можливості застосування до спірних правовідносин передбаченої ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України аналогії закону через відсутність подібних за змістом цивільних чи господарських відносин.

Разом з тим, ч 2 ст. 8 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами ч. 1 та 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності згідно ст. 321 Цивільного кодексу України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішенням Європейського суду з права людини від 24.06.2003 № 44277/98 "Стретч проти Сполученого Королівства" встановлено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Для вирішення даного спору слід враховувати принципи, визначені Європейським судом з прав людини під час застосування статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме - "законність", "суспільний інтерес", "справедливої рівноваги (балансу)" між вимогами суспільного інтересу та захистом права на мирне володіння майном, принципу "пропорційності", важливим елементом якого є надання справедливої та обґрунтованої компенсації при втручанні в право на мирне володіння майном, необхідність дотримання фундаментальних прав людини, про що вказано, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Україна - Тюмень" проти України" (п.55).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що мета досягнення справедливого балансу інтересів суспільних (публічних) і приватних полягає у необхідності дотримання розумного співвідношення між засобами, що використовуються, та цілями, які повинні бути досягнуті. При цьому суд повинен забезпечувати справедливий баланс між інтересами усіх причетних осіб та загальним інтересом забезпечення дотримання верховенства права (справи "Еванс проти сполученого Королівства", "Булвес" АД проти Болгарії", "Дубецька та інші проти України" "Гримковська проти України", "Хабровські проти України" тощо).

За змістом положень ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

З урахуванням закріплених у п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів всіх сторін, з огляду на те, що відповідач у справі починаючи з 15.07.2014) знав про те, що він безпідставно одержав грошові кошти позивача, і такі його дії є недобросовісними, господарський суд вважає, що нарахування позивачем відповідачу процентів за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим с. 3 Цивільного кодексу України. При цьому господарський суд враховує, що як правило, така ставка найчастіше передбачається сторонами у договорах як міра відповідальності за порушення грошових зобов'язань, і така ставка застосовується у національному законодавстві як міра відповідальності за порушення грошового зобов'язання у випадку порушеннях умов багатьох видів договорів у Цивільному та Господарському кодексах.

Розрахунок стягуваної суми процентів за користування чужими коштами за період з 22.12.2014 по 02.06.2015 зроблений позивачем правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

За подання позову позивач сплатив 1627 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на сплату судового збору підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

За таки огляду на викладене, підстави для зміни або скасування прийнятої у справі постанови апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Черкаської міської ради (вул. Б. Вишневецьеого, 36, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Акант+К" (вул. Хоменка, 15, м. Черкаси, Черкаська область, 18008, ) 108428 грн. 33 коп. процентів за користування чужими коштами та 1626 грн. 42 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 10.04.2018.

Суддя М.В. Дорошенко