ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року м. Дніпро Справа № 904/9423/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018, повний текст рішення складено 31.01.2018, ухвалене суддею Євстигнеєвою Н.М., у справі № 904/9423/17

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Компанія Хотікс Менеджмент ЛТД

про визнання недійсним рішення Наглядової ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" про визнання недійсними з моменту прийняття рішень Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", що оформлені протоколом від 20 квітня 2015 року № 2004/15.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі № 904/9423/17 позов задоволено повністю; визнано недійсним з моменту прийняття рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", що оформлені протоколом від 20 квітня 2015 року № 2004/15; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 600, 00 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що засідання проведено неповноважним складом Наглядової ради у кількості трьох членів з семи (засідання вважається неправомочним), оскільки третя особа - Компанія Хотікс Менеджмент ЛТД заперечує свою присутність на засіданні Наглядової ради, яке відбулось 20.04.2015, зазначає, що повідомлення про скликання засідання Компанія не отримувала та що не уповноважувала Протасова Сергія Володимировича - особу, яка була присутня на засіданні від її імені, на вчинення відповідних дій. З урахуванням пояснень третьої особи місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення порядку скликання засідання Наглядової ради та порядку повідомлення членів Наглядової ради про скликання засідання Наглядової ради, а також про наявність підстав визнати недійсними рішення, прийняті на засіданні Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" від 20.04.2015, оформлені протоколом № 2004/15 від зазначеної дати.

Публічне акціонерне товариство "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" подало апеляційну скаргу про скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі № 904/9423/17 та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що 10.03.2015 член Наглядової ради - Закрите акціонерне товариство "Інвесттрейд" в особі представника звернулось з вимогою до ОСОБА_1 (голови Наглядової ради) про проведення позачергового засідання Наглядової ради у формі спільної присутності та винесення на розгляд порядку денного питання про прийняття рішення про відчуження виключних майнових прав інтелектуальної власності відповідача на знаки для товарів і послуг шляхом укладення договорів про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг з третіми особами. Та обставина, що позивач жодним чином не відреагував на зазначену вимогу, стала підставою для звернення Закритого акціонерного товариства "Інвесттрейд" особисто до кожного з семи членів Наглядової ради з повідомленням про скликання позачергового засідання Наглядової ради на 20.04.2015. Зі змісту протоколу Наглядової ради вбачається, що на засіданні Наглядової ради 20.04.2015 було перевірено повноваження фізичних осіб, які діяли від імені членів Наглядової ради - юридичних осіб, зокрема повноваження представника від третьої особи - а саме представника Протасова С.В. Незважаючи на те, що третя особа заперечує обставини уповноваження цього представника на представництво інтересів третьої особи на засіданні Наглядової ради, в архівах відповідача наявна копія довіреності третьої особи від 02.03.2015, видана від імені цієї особи директором Джина Сандра Еспарон, якою уповноважено Протасова Сергія Володимировича бути представником на засіданні Наглядової ради та яка була чинна на момент спірного засідання ради. Відносно нотаріально посвідченої заяви позивача, у якій зазначено, що спірний протокол Наглядової ради є підробленим і жодних засідань Наглядової ради, призначених на 20.04.2015, не проводилось і не скликалось, відповідач зазначає, що позивач вже не був головою Наглядової ради на момент написання цієї заяви, окрім того, факт підробки протоколу належними доказами не доведено. Також, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає, що його не було належним чином повідомлено про розгляд даної справи за належною адресою; за доводами відповідача, він не отримував жодної інформації про рух справи і іншими засобами зв'язку. Також, не був повідомлений про розгляд даної справи і розпорядник майна, призначений в межах справи про банкрутство відповідача. Відповідач посилається, що не отримував ухвал суду про витребування документів від нього, при цьому вважає, що документи були витребувані від відповідача, а не у позивача, у зв'язку з тиском на суд (заявлення позивачем заяви про відвід судді).

Позивач та третя особа відзив на апеляційну скаргу не надали, у судове засідання, призначене для розгляду апеляційної скарги, явку своїх повноважних представників не забезпечили; про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом у даній справі позивач та третя особа повідомлені належним чином за їх місцезнаходженням згідно матеріалів справи (щодо третьої особи - за адресою для листування, зазначеною в заяві про залучення її до участі у справі в якості третьої особи), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими вказаним особам направлена копія ухвали суду про призначення дати судового засідання (позивач - а.с. 128, т. 2, третя особа - 129, т. 2).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Пархоменко Н.В., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 18.04.2018.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Білецької Л.М., Чередка А.Є. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018).

У судовому засіданні 18.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі закриттю в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" (Товариство) (нова редакція), затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, протокол № 240114 від 24.01.2014 (а.с. 25-39, т. 1), Публічне акціонерне товариство "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", як Відкрите акціонерне товариство "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", було засноване згідно наказу Фонду державного майна України від 27 липня 1993 року № 34-АТ шляхом перетворення Хорольського орендного молококонсервного комбінату дитячих продуктів у відкрите акціонерне товариство.

Товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", Хорольського орендного молококонсервного комбінату дитячих продуктів щодо всіх його прав та обов'язків. Товариство є самостійним господарюючим суб'єктом (п.п. 1.2, 1.3 Статуту).

Органами управління Товариства та контролю є: Загальні збори акціонерів Товариства; Наглядова рада Товариства; Генеральний директор Товариства; Ревізійна комісія Товариства (розділ 9 Статуту).

За положеннями ч. 1 ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства" наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, здійснює управління акціонерним товариством, а також контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Члени наглядової ради акціонерного товариства обираються з числа фізичних осіб, які мають повну цивільну дієздатність, та/або з числа юридичних осіб - акціонерів (ч. 1 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції на дату обрання членів Наглядової ради - 24.01.2014).

Також, згідно п. 10.2.9. Статуту Товариства члени Наглядової ради обираються з числа фізичних осіб, які мають повну цивільну дієздатність, та/або з числа юридичних осіб - акціонерів.

Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", оформленого протоколом № 240114 від 24.01.2014 (а.с. 41-51, т. 1) Наглядова рада Товариства обрана у наступному складі:

1) ОСОБА_1;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта";

3) Закрите акціонерне товариство "Інвесттрейд";

4) Дакамон Лімітед

5) Хотікс Менеджмент ЛТД

6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Хорольський комбінат дитячих продуктів";

7) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дитяче та спеціальне харчування".

Рішеннями вказаних зборів також внесено зміни до Положення про наглядову раду Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" та викладено його в новій редакції (четверте та сьоме питання порядку денного).

Згідно наявного у справі в копії протоколу засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" №2004/15 від 20.04.2015 (а.с. 9-12, т. 1), у вказану дату було проведено засідання Наглядової ради за участю чотирьох членів Наглядової ради з семи, а саме:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта" в особі представника Міщенка Івана Сергійовича, який діє на підставі довіреності б/н від 06 лютого 2015 року;

- Закритого акціонерного товариства "Інвесттрейд" в особі представника Рєзнікова Владислава Ігоровича, що діє на підставі довіреності б/н від 06 лютого 2015 року;

- Компанії Хотікс Менеджмент ЛТД в особі представника Протасова Сергія Володимировича, який діє на підставі довіреності б/н від 02 березня 2015 року;

- Компанії Дакамон Ліметед в особі представника Архіпова Олександра Юрійовича, який діє на підставі довіреності б/н від 02 березня 2015 року.

У протоколі засідання Наглядової ради зазначено, що кворум, передбачений п.10.2.20 Статуту Товариства та п.9.12 Положення про Наглядову раду Товариства, - досягнуто, та що всі члени Наглядової ради в порядку, передбаченому п.9.10 Положення про Наглядову раду Товариства повідомлені про дату, час, місце, форму проведення засідання та порядок денний, що члени Наглядової ради Товариства мали достатньо часу для підготовки до участі у засіданні та належним чином підготувалися до розгляду питань порядку денного засідання і мали достатньо часу для внесення пропозицій до порядку денного.

Порядок денний засідання Наглядової ради включав наступні питання:

1) Про обрання Головуючого та секретаря засідання.

2) Про відчуження виключних майнових прав інтелектуальної власності Товариства на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України на знак для товарів і послуг за №№ №25487, 57005, 67480, 67483, 134846, 137786, 137787, 137788, 155320, 157230, 157835, 159923, 161005, 161006, 170138, 171911, 171912, 183349, 200264, 201520, 203375, 203490 та уповноваження в.о. Генерального директора Ільницького В.В. на вчинення необхідних дій для укладення правочинів від імені Товариства щодо відчуження належних Товариству виключних майнових прав інтелектуальної власності Товариства на знаки для товарів і послуг.

За наслідками розгляду питань порядку денного Наглядовою радою Товариства прийняті наступні рішення:

З першого питання порядку денного: обрати головуючим засідання - Міщенка Івана Сергійовича; обрати секретарем засідання - Резнікова Владислава Ігоровича.

З другого питання порядку денного: прийняти рішення про відчуження виключних майнових прав інтелектуальної власності Товариства на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України на знаки для товарів і послуг за №№ 25487, 57005, 67480, 67483, 134846, 137786, 137787, 137788, 155320, 157230, 157835, 159923, 161005, 161006, 170138, 171911, 171912, 183349, 200264, 201520, 203375, 203490 шляхом укладення з ТОВ "Марінтіс ЛТД" () договорів про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг; усі необхідні умови визначити у договорах; доручено в.о. генерального директора здійснити необхідні дії по підготовці відчуження виключних прав інтелектуальної власності товариства на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України на знаки для товарів і послуг за вищевказаними номерами, а також уповноважити його на підписання даних договорів від імені товариства; відчуження на користь ТОВ "Марінтіс ЛТД" () виключні майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України на знаки для товарів і послуг за вказаними номерами.

У позовній заяві позивач зазначив, що він, будучи членом та головою Наглядової ради Товариства, не був належним чином повідомлений про скликання засідання Наглядової ради, яке нібито відбулось 20.04.2015, у зв'язку з чим просить визнати недійсним рішення Наглядової ради, оскільки воно було прийняте з порушенням Положення про Наглядову раду Товариства, Статуту Товариства та чинного законодавства України.

Також, Компанія Хотікс Менеджмент ЛТД заперечує свою присутність на засіданні Наглядової ради, яке відбулося 20.04.2015, зазначає, що повідомлення про скликання засідання Компанія не отримувала та що не уповноважувала Протасова Сергія Володимировича на представництво інтересів Компанії на засіданні Наглядової ради.

Проте, виходячи з характеру правовідносин, спір у даній справі не є тим господарським спором, в якому можлива участь фізичної особи.

Позовна заява, що розглядається у справі, була подана до господарського суду 06.11.2017, тобто до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а рішення у справі прийнято після набрання чинності вказаної редакції кодексу.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 визначено, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі "Занд проти Австрії" (доповідь від 12.10.1978), термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Отже спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та суб'єктного критеріїв.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За положеннями статті 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарським судам підвідомчі справи, у тому числі за участю фізичних осіб, у спорах, пов'язаних з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), справи, що виникають з корпоративних відносин.

З 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3); справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (п. 10).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Аналогічні положення містяться і в ст. 167 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства" кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право на участь в управлінні акціонерним товариством.

В п. п. 38, 39 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України.

Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство.

У означеній вище постанові Пленуму Верховного Суду України вказано про можливість інших осіб, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради товариства (не акціонерів), оскаржити рішення наглядової ради, проте підвідомчість справи за позовом такої особи постанова Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 не визначає та не відносить її до господарської юрисдикції.

У свою чергу відповідно до п. 1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 2.31 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", підставами визнання недійсними рішень наглядової ради можуть бути такі порушення порядку скликання та проведення засідання ради, які мали наслідком неправомочність засідання наглядової ради.

Відтак корпоративні права учасника (акціонера, члена) товариства, який є членом наглядової ради, можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення засідання наглядової ради, якщо учасник (акціонер, член) не зміг взяти участь у такому засіданні, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, тобто не зміг реалізувати свої повноваження члена наглядової ради та, відповідно, права на управління товариством.

Таким чином, положеннями корпоративного законодавства України акціонерам надано право оскаржити рішення органу товариства, якщо воно порушує їх права та охоронювані законом інтереси, у випадку, зокрема, недотримання встановленої процедури скликання засідань цих органів та прийняття рішення неповноважним складом.

Такі спори підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, навіть за участі фізичної особи у справі.

Як вказано вище, до складу наглядової ради акціонерного товариства обираються як акціонери, так і інші особи.

Однак, матеріали справи не містять доказів в підтвердження обставин наявності у власності позивача акцій Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", та, відповідно, наявності у позивача статусу акціонера цього товариства.

З огляду на відсутність у позивача акцій вказаного товариства, позивач не є носієм корпоративних прав даного товариства, а відносини між позивачем та відповідачем у справі не є корпоративними.

Як вбачається з тексту позовної заяви, інших матеріалів справи позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області у даній справі з посиланням на ті обставини, що є посадовою особою - Головою Наглядової ради Товариства. При цьому, обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що було порушено порядок проведення засідання Наглядової ради Товариства та повідомлення членів Наглядової ради Товариства про засідання, що є підставою для визнання недійними рішень, прийнятих на такому засіданні Наглядової ради. Колегія суддів суду апеляційної інстанції також зазначає, що матеріали справи не містять обґрунтувань позову в контексті саме корпоративних правовідносин, посилань на порушення прав позивача саме як акціонера Товариства, а не його прав, як посадової особи.

Отже, спір у даній справі не є корпоративним спором, який би надавав право фізичній особі виступати стороною у справі з огляду на відсутність у позивача корпоративних прав по відношенню до даного Товариства.

Також, спір у даній справі не відноситься до господарської юрисдикції і на підставі п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) (оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності) з огляду на статус позивача - фізичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищенаведене, що спір у даній справі не є корпоративним, справа за участю фізичної особи не може бути розглянута і на підставі п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України (в редакції з 15.12.2017), колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що дана справа, виходячи з суб'єктного складу учасників справи, не підвідомча господарському суду та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції повинен був відмовити у прийнятті позовної заяви, а не порушувати провадження у справі, водночас в разі порушення провадження у справі за такою позовною заявою, господарський суд не позбавлений був права припинити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України (в редакції з 15.12.2017).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Також, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 278 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з закриттям провадження у справі.

Апеляційний господарський суд не досліджує доводи сторін, які стосуються суті позовних вимог, оскільки суд господарської юрисдикції не може розглядати вказані позовні вимоги та, відповідно, встановлювати відповідні обставини.

За положеннями п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За наведеного, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягає поверненню у повному обсязі особам, які його сплатили, за їх клопотаннями.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 264, 278, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі № 904/9423/17 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі № 904/9423/17 скасувати.

Закрити провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 18.04.2018.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко