ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 925/1628/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників: Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Відродження" - Козлова О.В. дов. Від 01.03.2018; Приватного Сільськогосподарського підприємства "Нива ЛЛ" - Валька О.І. посв. Адвокат від 20.10.2009 №685, дог. 20.12.2017 №60/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Відродження"

на рішення господарського суду Черкаської області від 15.09.2015

(Суддя - Грачов В.М.)

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018

(Головуючий суддя - Станік С.Р.; судді -Отрюх Б.В., Гончаров С.А.)

за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Відродження"

до Приватного Сільськогосподарського підприємства "Нива ЛЛ"

про виселення та стягнення 287 000 грн збитків,-

ВСТАНОВИВ:

1. Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Відродження" (Далі - СОК "Відродження") звернувся до господарського суду Черкаської області із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Нива ЛЛ" (Далі ПСП - "Нива ЛЛ") про зобов'язання звільнити приміщення, а саме: нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою вул. Слави, 33 А, 33 В, 33 Б, 77 Е, 77 В, 33/1, 77А., 77 Д, споруду АВМ-0,65, які знаходяться за адресою вул. Слави, 77 Г та зерно комплекс КЗС-20 за адресою вул. Слави, 77 Б в с. Погибляк, Лисянського району, Черкаської області, підписання акту прийому - передачі приміщень та стягнення з відповідача 287 000 грн. 00 коп. заподіяних збитків (з урахуванням уточнень позовних вимог від 14.07.2015).

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що є власником спірних приміщень, проте відповідач незаконно утримує і використовує їх, чим спричиняє позивачу збитки у вигляді витрат на оренду приміщень внаслідок неможливості використання власних приміщень з вини відповідача.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням господарського суду Черкаської області від 15.09.2015 у справі №925/1628/14 у задоволенні позову відмовлено.

4. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 апеляційну скаргу СОК "Відродження" на рішення господарського суду Черкаської області від 15.09.2015 у справі №925/1628/14 - залишено без задоволення.

4.1.Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2015 по справі №925/1628/14 - залишено без змін.

4.2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на СОК "Відродження".

5. Судові рішення обґрунтовані тим, що:

5.1. спірне майно уповноваженою особою співвласників майнового комплексу колишнього КСП "Перемога" в особі уповноваженого Капустинського М.Ф. на підставі договору оренди майна співвласників № 20/9/6 від 20.09.2006 було передане в оренду відповідачу строком на 10 років;

5.2. 06.06.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Лисянського районного управління юстиції Шпицею В.О. зареєстровано право приватної власності набуте позивачем шляхом його викупу у співвласників майнового комплексу колишнього КСП "Перемога";

5.3. договір оренди майна співвласників № 20/9/6 від 20.09.2006 в установленому порядку недійсним не визнавався, строк його дії не закінчився, отже, відповідно до ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України, до позивача перейшли права та обов'язки наймодавця по договору оренди майна співвласників № 20/9/6 від 20.09.2006, а тому вимога позивача, заявлена на підставі ст. 391 ЦК України, є необґрунтованою.

5.4. апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові зазначив, що позивач не надав суду доказів порушення відповідачем зобов'язання, доказів завдання відповідачем позивачу збитків, доказів понесення збитків у заявленому до стягнення розмірі, доказів наявності прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання відповідачем та збитками, доказів вжиття заходів до зменшення суми збитків, як і доказів протиправності поведінки відповідача у спірних правовідносинах., як і ознак правопорушення, що в свою чергу виключає відповідальність відповідача за спричинення цих збитків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

6. СОК "Відродження" звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 15.09.2015, постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Підставою для скасування судових рішень попередніх інстанцій скаржник вважає невірне застосування та порушення судами норм матеріального та процесуального права:, зокрема, ст. ст. 215, 220, 793, 794 Цивільного кодексу України, ст. 236, п. 3ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції.

7.1. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції виніс оскаржуване рішення за відсутності позивача, не повідомленого про час та місце розгляду справи належним чином, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

7.2. проте, суд апеляційної інстанції не надав належної юридичної оцінки наведеному та безпідставно залишив оскаржуване рішення без змін.

7.3. Крім того, зазначає, що судами помилково не взято до уваги доводи позивача про те, що договір оренди майна від 20.09.2006 - є нікчемним, а отже, жодних прав у сторін не породжує.

7.4. крім того, посилається на законне право власника спірного майна вільно користуватись своїм майном та ін.

8. Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу позивача без задоволення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Відродження" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі № 925/1628/14.

9.1. Призначено до розгляду касаційну скаргу Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Відродження" на 05 квітня 2018 року о 12 год. 30 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

10. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.

11. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

12. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

13. Згідно з п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. Викладені у касаційній скарзі аргументи скаржника щодо недотримання судом першої інстанції, які неправильно оцінено судом апеляційної інстанції, норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень у даній справі і передачі справи на новий розгляд до господарського суду Черкаської області у зв'язку з порушенням норм процесуального права.

15. Разом з тим інші зазначені у касаційній скарзі доводи щодо розгляду спору по суті та неправомірності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду та у постанові апеляційного господарського суду, відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України можуть бути предметом касаційного перегляду лише за результатами нового розгляду у даній справі справи.

16. Відповідно до статей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, для чого господарський суд створює їм необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

17. Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, встановлено принцип, згідно з яким сторони користуються рівними процесуальними правами; до прав сторін, окрім іншого, належать право брати участь у господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу.

18. Як встановлено судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 15.09.2015, в засідання суду 03.09.2015 та 15.09.2015 позивач явку свого представника не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28, шляхом направлення ухвал суду за адресою державної реєстрації, причини неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи клопотань не подавав.

19. Разом з тим, належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи спростовується листом №03/12910/2015 від 23.10.2015, наявним у матеріалах справи, у якому господарський суд Черкаської області повідомив представника позивача про те, що ухвала від 03.09.2015 у даній справі на відправку в канцелярію суду не подавалась, а згідно пояснень старшого консультанта ОСОБА_1 вказана ухвала суду не була направлена позивачу у зв'язку з її великою завантаженістю (т.3 а.с. 69)

20. Як вбачається з оскаржуваної постанови, аргумент СОК "Відродження" про те, що справу в судовому засіданні суду першої інстанції 15.09.2015 було розглянуто без участі позивача, якого не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом апеляційної інстанції відхилено як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідне порушення не призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на те, що представник позивача приймав участь у судових засіданнях 02.10.2014, 16.10.2014, у яких представниками надавались пояснення по суті спору.

21. Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що сторонами було подано документи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, додаткові пояснення, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, і на підставі поданих сторонами доказів судом першої інстанції винесено обґрунтоване та законне рішення.

22. Проте, із такими висновками суд касаційної інстанції погодитись не може, з огляду на таке.

23. У п. 3 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, у чинній редакції, за правилами якої здійснено апеляційний перегляд у даній справі, визначено, що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

24. Як встановив апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові, позивач обґрунтовував свою апеляційну скаргу, зокрема, і підставою прийняття оскаржуваного рішення за відсутності позивача повідомленого про розгляд справи належним чином.

25. Отже, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції не забезпечив позивачеві можливості реалізувати процесуальні права передбачені статтями 42, 43, 22 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, оскільки розглянув справу за відсутності його повноважного представника, не повідомленого належним чином про час і місце засідання суду, а суд апеляційної інстанції належної юридичної оцінки цьому не надав, чим порушив імперативні норми п. 3 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, у чинній редакції, тому оскаржувані позивачем судові рішення обох судових інстанцій у даній справі підлягають скасуванню.

26. За змістом статті 310 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, зокрема, якщо, справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

27. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, що в свою чергу кореспондується з положеннями статті 43 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017.

28. З огляду на викладене оскаржувані рішення господарського суду Черкаської області від 15.09.2015 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі №925/1628/14 підлягають скасуванню, а справа передається на новий розгляд до господарського суду Черкаської області

29. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 240, 300, 301, 306, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Відродження" на рішення господарського суду Черкаської області від 15.09.2015 та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі №925/1628/14 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 15.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі №925/1628/14 скасувати.

3. Справу №925/1628/14 передати на новий розгляд до господарського суду Черкаської області у іншому складі суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко