РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2018 року м.ЧернігівСправа №927/61/18

Господарським судом Чернігівської області у складі:

судді Федоренко Ю.В.

секретаря судового засідання Ткач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 927/61/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго»

До відповідача: Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 19.12.2017.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 01.08.2017

У судовому засіданні 03.04.2018 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов в якому просить суд визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.11.2017 № 02/17-р/к по справі № 02-05/02/17-2016 (далі по тексту Рішення 23.11.2017 № 02/17-р/к) як такого, що суперечить чинному законодавству України.

Обґрунтовуючи позов зазначає, що оскаржуваним Рішенням відповідач визнав дії ПАТ Чернігівобленерго» (далі ОСОБА_3) порушенням п.4 ст.50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобовязання, встановленого п.3 рішення відповідача від 26.11.2015 №17-рк по справі №02-05/17-2015 (далі Рішення 26.11.2015 №17-рк).

Вважає, що дія Рішення 26.11.2015 №17-рк була зупинена в звязку з порушенням Господарським судом Чернігівської області справи за позовом ОСОБА_3 про визнання недійсним цього рішення; у встановлений у Рішенні 26.11.2015 №17-рк строк позивач повідомив відповідача про виконання п.3; в період з лютого по жовтень 2016 доступ постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до структурного підрозділу ОСОБА_3 для подачі і реєстрації вхідної кореспонденції був вільним.

Ухвалою від 23.01.2018 вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 21.02.2018 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

31.01.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 30.01.2018 № 01-14/250 в якому просить суд відмовити у позові повністю.

Зокрема, відповідач зазначає про те, що ним дотримано всі вимоги законодавства при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ОСОБА_3. Так п. 3 Рішення ТВ 26.11.2015 № 17-р/к зобовязано ОСОБА_3 вжити заходи щодо забезпечення доступу постачальників електричної енергії нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації вхідної кореспонденції до свого структурного підрозділу, який здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, про що повідомити територіальне відділення в триденний термін.

Копія Рішення 26.11.2015 № 17-р/к, надіслана ОСОБА_3 (із супровідним листом від 01.12.2015 № 02-01/2/3645) отримана ним 04.12.2015 (повідомлення про вручення поштового відправлення № 19 3 від 03.12.2015) термін виконання зобовязання: 14.12.2015. Вимогами чинного законодавства не передбачено зупинення виконання зобовязання, встановленого рішеннями органів Комітету.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 04.03.2016 у справі № 927/20/16 залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 та Вищого господарського суду України від 30.08.2016 частково задоволений позов ОСОБА_3, але пункт 3 Рішення 26.11.2015 № 17-р/к залишився повністю дійсний, а отже, ОСОБА_3 належало виконати п. 3 вказаного рішення в термін до 14.12.2015.

05.02.2018 до суду від ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив від 05.02.2018 № 2 в якій просить суд задовольнити позов повністю. Зокрема, просить не приймати до уваги документи, які додані до відзиву в звязку з відсутністю підтвердження про їх направлення позивачу. Зазначає про те, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 165 ГПК України відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. У відзиві відповідачем не спростовано жодної норми права та доказу, який наведено позивачем у позовній заяві на підтвердження своєї правової позиції.

Також ОСОБА_3 зазначає про те, що у відзиві відповідачем не зазначено незгоди з обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України позбавляє відповідача заперечувати проти таких обставин під час розгляду справи по суті.

Відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив від 09.02.2018 у яких зазначається, що всі додані до відзиву докази (70 документів) наявні у позивача в звязку з чим останньому не направлялись. Підтвердив свою незгоду з позовом.

Супровідним листом від 09.02.2018 відповідач направив ОСОБА_3 копії доказів, які було додано до відзиву.

Клопотанням від 01.03.2018 ОСОБА_3 повідомило, що у нього в наявності 45 документів з 70, які було додано до відзиву на позов. Просить суд при розгляді справи взяти до уваги як докази документи, копії яких надано суду разом з відзивом на позовну заяву від 30.01.2018 №01-14/250 та запереченнями на відповідь на відзив ОСОБА_3 на позовну заяву від 30.01.2018.

Клопотанням від 05.03.2018 ОСОБА_3 повідомило, що серед переліку наданих відповідачем документів у позивача наявна лише їх частина. Просить документи, які додані відповідачем до відзиву не приймати до уваги як докази в звязку з порушенням їх подання.

15.02.2018 до суду надійшло клопотання відповідача від 14.02.2018 № 01-14/365 про залучення у якості свідка по справі на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Елком. Клопотання обґрунтоване тим, що ТОВ Елком надані пояснення територіальному відділенню під час розгляду справи №02-05/02/17-2016, які є суттєвими при вирішенні даної судової справи.

Представник ОСОБА_3 висловив свої заперечення щодо задоволення клопотання.

При вирішенні клопотання судом враховується, що відповідно до положень ч.1 ст.88 та ч.1 ст.89 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Ухвалою суду від 21.02.2018, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення свідка.

15.02.2018 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив ПАТ «Чернігівобленерго» від 09.02.2018 № 01-14/345 в якому просить суд прийняти рішення яким відмовити у позові повністю.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

23.11.2017 Адміністративна колегія Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі- Відділення) прийняла рішення № 02/17-р/к по справі № 02-05/02/17-2016 яким постановила:

1.Визнати, що Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (ідентифікаційний код 22815333, місцезнаходження: вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000) вчинило порушення, передбачене пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобовязання, встановленого пунктом 3 рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 № 17-рк у справі № 02-05/17/2015.

2. За вказане порушення у пункті 1 цього рішення накласти на публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 34000 грн.

3. Закрити провадження у справі в частині ознак порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50, пунктом 7 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з боку Публічного акціонерного товариства ПАТ «Чернігівобленерго».

ОСОБА_4 від 27.11.2017 № 01-14/2972 надіслано на адресу ОСОБА_3 копію рішення № 02/17-р/к від 23.11.2017, який отримано останнім 28.11.2017 про що свідчить відмітка на цьому листі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржено до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Оскаржуване рішення отримано ОСОБА_3 28.11.2017, отже кінцевим строком на оскарження є 28.01.2018.

19.01.2018 ОСОБА_3 подано позов до Господарського суду Чернігівської області про визнання недійсним Рішення 23.11.2017 № 02/17-р/к, що підтверджується печаткою господарського суду Чернігівської області на першій сторінці позовної заяви. Таким чином позивач оскаржив вказане рішення у строки передбачені ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

В обґрунтування оскаржуваного рішення ОСОБА_4 покладає той факт, що ОСОБА_3 не виконувало пункт 3 Рішення 26.11.2015 року № 17-рк в період з 15.12.2015 по 31.10.2016.

Згідно з Рішенням 26.11.2015 № № 17-рк (том I, а.с. 30-45):

1. Визнано, що ОСОБА_3 за результатами діяльності у 2014 році та січні жовтні 2015 року займало монопольне становище на ринку передачі (розподілу) електричної енергії власними місцевими локальними електромережами на території здійснення ліцензованої діяльності в територіальних межах Чернігівської області з часткою 100%.

2. Визнано дії ОСОБА_3 щодо зволікання з отриманням від ТОВ «ТЕК ЕЛКОМ» повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України на серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року та додатків до них порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 7 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку передачі (розподілу) електричної енергії власними місцевими локальними електромережами шляхом створення перешкод доступу на ринок постачання електричної енергії продавця (постачальника) електричної енергії (ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ»).

3. Зобов'язано ОСОБА_3 вжити заходи щодо забезпечення доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації вхідної кореспонденції до свого структурного підрозділу, який здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, про що повідомити територіальне відділення в триденний термін.

4. За порушення, вказане в пункті 2 цього рішення, накладено на ОСОБА_3 штраф у розмірі 68000 грн. Штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання копії рішення.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_3 звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання його недійсним.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.01.2016 позовна заява ОСОБА_3 прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №927/20/16. Вказаною ухвалою, зокрема, відмовлено у клопотанні позивача про зупинення виконання рішення та нарахування по ньому пені в звязку з тим, що клопотання належним чином не обгрунтовано.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.03.2016 по справі № 927/20/16 визнано частково недійсним п.2 рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України від 26.11.2015 р. №17-рк по справі №02-05/17-2015 в частині визнання дій ОСОБА_3 щодо зволікання з отриманням від ТОВ ТЕК ЕЛКОМ повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України на грудень 2015 року та додатків до них порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 7 частини другої статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку передачі (розподілу) електричної енергії власними місцевими локальними електромережами шляхом створення перешкод доступу на ринок постачання електричної енергії продавця (постачальника) електричної енергії (ТОВ ТЕК ЕЛКОМ).

Також вказаним рішенням визнано недійсним повністю п.4 Рішення 26.11.2015 р. №17-рк про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 68000 грн.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.03.2016 у справі № 927/20/16 залишено без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 та Вищого господарського суду України від 30.08.2016 (том II, а.с. 35-45).

Отже рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.03.2016 у справі № 927/20/16 набрало законної сили 08.06.2016.

10.02.2016 ОСОБА_4 прийнято рішення № 17/1-рк по справі № 02-05/17-2015, яким постановлено визнати рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 за № 17-р/к у справі № 02-05/17-2015 таким, дія якого не зупиняється у звязку з порушенням Господарським судом Чернігівської області провадження у справі № 927/20/16 про визнання його недійсним та скасування та переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду (том I, а.с. 46 на звороті -47).

Розпорядженням ОСОБА_4 від 03.03.2016 № 17-2016/1-рп/к справа № 02-05/17-2016 розпочато розгляд справи за ознаками вчинення ОСОБА_3 порушення, передбаченого пунктом 4 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді невиконання зобовязання, встановленого пунктом 3 рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 № 17-рк у справі № 02-05/17/2015 (том I, а.с. 48).

ОСОБА_3 подано позов до Господарського суду Чернігівської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_4 № 17/1-рк від 10.02.2016 року у справі № 02-05/17-2015 та Розпорядження ОСОБА_4 № 17-2016/1-рп/к від 03 березня 2016 року у справі № 02-05/17-2016.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2016 по справі № 927/301/16 визнано недійсним рішення ОСОБА_4 № 17/1-рк від 10.02.2016 року у справі № 02-05/17-2015; в частині визнання недійсним Розпорядження ОСОБА_4 № 17-2016/1-рп/к від 03 березня 2016 року у справі № 02-05/17-2016 відмовлено ( том I, а.с. 49-55).

Відповідно до даних з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua) рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2016 у справі №927/301/16 набрало законної сили 11.11.2016.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.3, абзацу 1 ч.4 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" ( 236/96-ВР).

Враховуючи, що - Рішенням ОСОБА_4 26.11.2015 №17-рк визнано, що ОСОБА_3 за результатами діяльності у 2014 році та січні - жовтні 2015 займало монопольне становище на ринку передачі (розподілу) електричної енергії власними місцевими локальними електромережами на території здійснення ліцензованої діяльності в територіальних межах Чернігівської області з часткою 100% (ч.1 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), суд приходить до висновку, що з дати порушення провадження у справі №927/20/16- 06.01.2016 і до 08.06.2016 (набрання законної сили рішенням у справі №927/20/16), його виконання було зупинено на підставі приписів абзацу першого ч.4 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Посилання ОСОБА_4 на положення абзацу 4 ч.4 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є необгрутованим і при вирішенні спору судом не застосовується.

Пунктом 3 Рішення 26.11.2015 №17-рк було зобовязано ОСОБА_3 вжити заходів щодо забезпечення доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації вхідної кореспонденції до свого структурного підрозділу , який здійснює реєстрації вхідної кореспонденції, протягом десяти днів з дня отримання рішення, про що повідомити територіальне відділення в триденний термін.

Отже, в строк до 18.06.2016 (десять днів з дати набрання законної сили рішенням у справі №927/20/16) ОСОБА_3 зобовязане було усунути порушення, які встановлені п. 3 Рішення 26.11.2015 №17-рк, та у строк до 22.06.2016 повідомити ОСОБА_4 про їх усунення.

Про усунення порушень ОСОБА_3 повідомило ОСОБА_4 листом від 04.07.2016 №28/3013 про що зазначено у Рішенні 23.11.2017 №02/17-р/к та підтверджується копією вказаного листа (т.1 а.с.87).

Тобто, про виконання п.3 Рішення 26.11.2015 №17-р/к ОСОБА_3 повідомило з порушенням встановленого у рішенні строку. При цьому суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_3 на те, що строк на виконання вказаного рішення необхідно обчислювати з дати отримання постанови апеляційної інстанції у справі №927/20/16, оскільки представник ОСОБА_3 брав участь у розгляду справи у суді апеляційної інстанції і про результати розгляду йому стало відомо 08.06.2016 з дати оголошення рішення.

При вирішенні спору судом також враховується, що незважаючи на направлений лист від 04.07.2016 про усунення порушень, ОСОБА_3 фактично ці порушення не були усунуті на дату направлення листа.

Так, Указом Президента України від 10.09.2014 № v0856359-14 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) яка є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. НКРЕПК має право приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій. Рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями.

Актом позапланової перевірки дотримання Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом від 03.10.2016 № 165 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а саме розділом 2 « Приведення дій по відношенню до ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ» у відповідність до вимог чинного законодавства України» (том II, а.с. 120-126), встановлено, що 01.09.2016 ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ» намагалось нарочним шляхом надати до ОСОБА_3 повідомлення № 081016 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ у жовтні 2016 року з додатками та інші листи, які необхідні для закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії на жовтень 2016 року.

Вказані вище документи, 01.09.2016 не були прийняті працівниками ОСОБА_3 на реєстрацію, як того вимагає п. 12 порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж, затвердженого постановою НКРЕ від 29.10.2010 № 1421.

У звязку з чим ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ» було вимушене здати їх до Відділу УФЗ Держспецзвязку в м. Чернігові. Документи через Відділ УФЗ Держспецзвязку в м. Чернігові, були отримані ОСОБА_3 02.09.2016.

ТОВ «ТЕК»ЕЛКОМ» на сьогоднішній день, із за відмов ОСОБА_3 не має можливості нарочним шляхом надавати документи, які необхідні для закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії. З березня 2016 року ОСОБА_3 приймає документи від ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ» виключно тільки через Відділ УФЗ Держспецзвязку в м. Чернігові.

Вищевикладене свідчить, що ОСОБА_3 не виконано вимоги постанови НКРЕКП № 1297 від 21.07.2016 по приведенню своїх дій по відношенню до ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ» у відповідність до вимог чинного законодавства України, шляхом розгляду та погодження ТОВ»ТЕК»ЕЛКОМ» всіх документів, необхідних для закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України, шляхом прийняття їх на реєстрацію, негайного розгляду та подальшого погодження.

Акт перевірки отримано представником ОСОБА_3, що підтверджується підписом представника який засвідчено відбитком печатки ОСОБА_3 на останній сторінці акта.

В постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.07.2016 № 1297 «Про накладення штрафу на ПАТ «Чернігівобленерго» за порушення Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, Ліцензійних умов з постачання електричної енергії, ухилення від виконання рішення Комісії та необхідність усунення порушень Ліцензійних умов з постачання електричної енергії та Ліцензійних умов з передачі електричної енергії», (том II, а.с. 127-132) зазначено, що порушення пункту 2.7 Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, яким встановлено, що ліцензіат не повинен надавати перевагу будь-яким енергопостачальникам (крім передбачених законодавством випадків, коли така сама перевага або привілеї надаються всім енергопостачальникам) чи безпідставно протидіяти субєкту підприємницької діяльності займатись ліцензованою діяльністю з постачання електричної енергії.

Також вказаною постановою зобовязано ОСОБА_3 у термін до 01 вересня 2016 року привести дії по відношенню до ТОВ «ТЕК»ЕЛКОМ» у відповідність до вимог чинного законодавства України, шляхом розгляду та погодження ТОВ «ТЕК»ЕЛКОМ» всіх документів, необхідних для закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України, шляхом прийняття їх на реєстрацію, негайного розгляду та подальшого погодження та про вжиті заходи письмово повідомити ( з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів) НКРЕКП і сектор НКРЕКП і сектор НКРЕКП у Чернігівській області.

У постанові від 21.07.2016 №1297 вказано дату її розміщення на сайті -04.08.2016, отже, вказаний доказ є публічно доступним і приймається до уваги судом при винесенні рішення.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.10.2016 № 1810 «Застереження ПАТ «Чернігівобленерго» щодо недопущення надалі ухилення від виконання рішення НКРЕКП та необхідність виконання постанови НКРЕКП від 21 липня 2016 року № 1297» (том II, а.с. 133) зобовязано ОСОБА_3 у термін до 01 листопада 2016 року виконати рішення НКРЕКП, а саме вимоги абзаців четвертого, пятого, сьомого девятого пункту 2 постановляючої частини постанови НКРЕКП від 21 липня 2016 року № 1297, для чого надати до НКРЕКП та сектору НКРЕКП у Чернігівській області : 1). Документальне підтвердження щодо своєчасного розгляду та погодження наданих ТОВ «ТЕК»ЕЛКОМ» усіх документів, необхідних для закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України.

Наявність у нього вказаного доказу підтвердило ОСОБА_3 листом від 05.03.2018.

Листом від 28.10.2016 ОСОБА_3 повідомило НКРЕКП, що ним забезпечуються доступ до свого структурного підрозділу, що здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції ПНТ для подачі та реєстрації повідомлень та довідок.

Листом від 28.11.2016 сектор НКРЕКП у Чернігівській області повідомив ОСОБА_4 про те, що станом на 01.11.2016 ОСОБА_3 виконано вимоги щодо підтвердження своєчасного розгляду та погодження наданих ТОВ «ТЕК «Елком» усіх документів, необхідних для закупівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії.

Наявність у нього цього листа підтвердив позивач листом від 05.03.2018.

Наведені вище докази, які покладені ОСОБА_4 в обґрунтування Рішення 23.11.2017 №02/17-р/к, підтверджують виконання ОСОБА_3 вимог п.3 Рішення 26.11.2015 №17-рк та постанов НКРЕКП станом на 01.11.2016, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 порушено строк виконання зобовязання, встановленого п.3 вказаного рішення.

Додані ОСОБА_3 до позовної заяви докази, а саме: додаткова угода до договору з ТОВ «ТЕК «Елком» від 18.11.2013, журнал реєстрації повідомлень на довідок ПЕНТ, листи ТОВ «ТЕК «Елком» на адресу ОСОБА_3, погоджені ОСОБА_3 повідомлення про заявлений обсяг купівлі електричної енергії за період з 01.03.2016 по 30.11.2016 (т.1 ас.69-127) цих висновків не спростовують.

Разом із тим, висновки ОСОБА_4 про невиконання ОСОБА_3 п.3 Рішення 23.11.2017 №02/17-р/к в період з 15.12.2015 по 22.06.2016 не знайшли свого підтвердження, однак помилкове зазначення у оспорюваному рішення періоду не виконання ОСОБА_3 рішення, не є підставою для визнання його недійсним.

ОСОБА_3 просить суд не брати до уваги додані ОСОБА_4 до відзиву на позов докази, крім тих, які у нього є в наявності.

Відповідно до ч.9 ст.80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Вказані докази направлені ОСОБА_4 ОСОБА_3 листом від 09.02.2018, а тому підстав для застосування положень ч.9 ст.80 ГПК України суд не знаходить.

Підстави для застосування положень ч.4 ст.165 ГПК України відсутні враховуючи обставини, на які посилається ОСОБА_4, заперечуючи позов, та надані останнім докази.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема, є:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Як встановлено ч.1 ст.76, ч.1 та 2 ст.86 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що п. 3 Рішення 26.11.2015 № 17-р/к ОСОБА_3 зобовязано було виконати в строк до 22.06.2016, а тому суд не бере до розгляду докази, які надані сторонами, що підтверджують їх вимоги/заперечення станом до цієї дати

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 у встановлений ОСОБА_4 строк не було виконано п. 3 Рішення 26.11.2015 №17-р/к, що є підставою для відмови у позові.

Судовий збір покладається на ОСОБА_3 відповідно до положень п.2 ч.4 ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 13.04.2018.

Суддя Ю.В.Федоренко