РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2018Справа № 910/23115/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія 488"
до третя особаДепартаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради; яка не заявляє самостійних вимога предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація"
про зобов'язання виконати дії.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Дяченко В.В. - адвокат; Пшеслінський Д.М. - представник за довіреністю;
від відповідача: від третьої особи:Костюк О.М. - представник за довіреністю; Коваленко І.М. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія 488" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про:

- зобов'язання припинити нарахування орендної плати, включаючи компенсацію витрат за користування земельною ділянкою та податок на додану вартість за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва від 10 листопада 2015 року до виконання обов'язку в натурі, тобто, до відновлення об'єкта оренди, припинивши таким чином дії, що порушують права позивача;

- визнання незаконним та скасування нарахування орендної плати, включаючи компенсацію витрат за користування земельною ділянкою та податок на додану вартість за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва від 10 листопада 2015 року до виконання обов'язку в натурі, тобто, до відновлення об'єкта оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.02.2018.

12.02.2018 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що зміст позовних вимог фактично має на меті внесення змін до договору оренди, що не може бути використаний як спосіб захисту у даній справі та вказує на те, що питання щодо здійснення ремонту пошкодженої будівлі можуть бути вирішені з Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2018 вирішено продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимога предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" та відкладено розгляд справи на 28.03.2018.

Представник позивача в судовому засіданні, що відбулося 28.03.2018 наполягав на задоволенні позову, надав суду усні пояснення по справі. Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду усні пояснення по справі.

За результатами підготовчого судового засідання 28.03.2018 року, вирішено перейти до розгляду справи по суті у той самий день керуючись приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України.

Після переходу до розгляду спору по суті судом було заслухано вступне слово, здійснено з'ясування обставин справи та дослідження доказів, а також проведено судові дебати.

Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 28.03.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (як орендодавцем), Закритим акціонерним товариством «Софія-488» (організаційно-правову форму змінено на «Товариство з обмеженою відповідальністю», як орендарем) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 490 (надалі - Договір), відповідно до умов якого, орендодавець на підставі рішень Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» та протоколу засідання Постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 12.06.2012 № 121 передає, а орендар - приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (надалі - об'єкт оренди), яке знаходиться за адресою: вул. Ломоносова, буд. № 73 літера Б для надання побутових послуг.

Відповідно до п. 2.1 Договору об'єктом оренди є: нежиле приміщення, загальною площею: 174,70 кв. м., в т.ч. 1 поверх - 174,70 кв. м., згідно з викопіюванням з по поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно з п. п. 3.1, 3.2, 3.3 та 3.6 Договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250. Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору за квітень 2012 становить: 16,69 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що складає 2916,61 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці. Крім орендної плати орендар сплачує: компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за квітень 2012 складає: 605,24 грн. на місяць.

Орендна плата та компенсація витрат підприємства сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) КП «Київжитлоспецексплуатація», починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди комунального майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", далі Закон.

Так, ст. 10 Закону чітко регламентує істотні умови договору оренди, яких сторони досягли при укладенні Договору. Таким чином, відповідно до вимог вказаної статті, як спеціальної норми, та ст. ст. 638, 759 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. ст. 179, 180, 283 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), як норм загальних, він вважається укладеним.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на той факт, що 08.12.2015 в орендованому позивачем приміщенні сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 08.12.2015 та в подальшому старшим інспектором Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві довідкою від 15.12.2015 було підтверджено, що в наслідок пожежі, яка виникла 08.12.2015 у відселеній будівлі по вул. Ломоносова 73-б у м. Києві, вогнем було знищено та пошкоджено майно. Інформацію про даний випадок зареєстровано у Голосіївському УП ГУ Національної поліції у м. Києві до ЖЕО № 87567 від 09.12.2015.

22.08.2016, між сторонами за Договором був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору від 10.11.2015 № 490-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду. Відповідно до додаткового договору було доповнено розділ 3 «Оренда майна» пунктом 3.1.2.: «У зв'язку із неможливістю використовувати орендоване приміщення з незалежних від орендаря причин (пожежа у приміщені), на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 22.03.2016 та звернення орендаря від 21.06.2016 № 11 нарахування орендної плати згідно п. 3.1. договору припинено на термін проведення ремонтно-відновлювальних робіт у орендованому приміщенні, а саме з 22.06.2016 по 22.12.2016.

Зазначені вище обставини також були встановлені судом під час розгляду справи № 910/5645/17 за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія 488" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (третя особа) - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про стягнення 15 486 грн. 64 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач, з посиланням на приписи ч. 6 ст. 762 ЦК України вказує на необхідність припинення нарахування орендної плати, включаючи компенсацію витрат за користування земельною ділянкою та податок на додану вартість за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва від 10 листопада 2015 року до виконання обов'язку в натурі, тобто, до відновлення об'єкта оренди, припинивши таким чином дії, що порушують права позивача, а також просить визнати незаконним та скасування нарахування орендної плати, включаючи компенсацію витрат за користування земельною ділянкою та податок на додану вартість за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва від 10 листопада 2015 року до виконання обов'язку в натурі, тобто, до відновлення об'єкта оренди.

Так, в силу ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Якщо наймач тимчасово позбавляється можливості користуватися найнятим майном через обставини, за які він не відповідає, він звільняється від плати за весь час неможливості такого користування. Обставини, що є причиною неможливості використовувати найняте майно наймачем, можуть бути пов'язані як з діяльністю наймодавця, так і з певними об'єктивними обставинами.

Таким чином, звільнення позивача від здійснення плати за договором від 10.11.2015 № 490-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, у зв'язку із неможливістю використання орендованого приміщення внаслідок пожежі, що сталася 22.08.2016 прямо випливає із припису ч. 6 ст. 762 ЦК України.

За змістом ст. ст. 14, 15, 16 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під поняттям "охоронюваний законом інтерес", відповідно до рішення Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004р., необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Тому, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватися від тих наданих йому законом прав, які були об'єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Водночас. позивачем не доведено того, в чому полягає порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки припинення нарахування орендної плати внаслідок неможливості використання орендованого майна прямо випливає з положень Закону.

Між тим, сторона, яка вважає, що її право та охоронюваних законом інтерес порушено, зокрема - шляхом несплати нарахованої орендної плати та інших платежів, нарахованих згідно договору, вправі звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищезазначеного, оскільки позивачем не доведено наявність порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, вимоги про припинення нарахування орендної плати, включаючи компенсацію витрат за користування земельною ділянкою та податок на додану вартість за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва від 10 листопада 2015 року до виконання обов'язку в натурі, тобто, до відновлення об'єкта оренди, припинивши таким чином дії, що порушують права позивача, а також просить визнати незаконним та про скасування нарахування орендної плати, включаючи компенсацію витрат за користування земельною ділянкою та податок на додану вартість за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва від 10 листопада 2015 року до виконання обов'язку в натурі, тобто, до відновлення об'єкта оренди є безпідставними, а тому у позові слід відмовити.

Згідно положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86,129, 232, 233, 237, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія 488" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 02.04.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко