номер провадження справи 32/5/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 Справа № 908/234/18

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Наталія Анатоліївна при секретарі судового засідання Зеленцової Катерини Юріївни

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “МАЇС-АГРО”, (61100, м.Харків, проспект Петра Григоренка, буд. 14, )

до відповідача: Публічного акціонерного товар сива “Відрадненське”, (70406, с.Відрадне, Запорізька область, вул. Перемоги, 3)

про стягнення 481276 грн. 21 коп.

За участю представників сторін:

від позивача не з’явився.

від відповідача не з’явився.

ВСТАНОВЛЕНО:

13.02.2017р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “МАЇС-АГРО” до Публічного акціонерного товар сива “Відрадненське” про стягнення 481276 грн. 21 коп., що складається з 314069грн. 60 коп. заборгованості, 12701грн. 70 коп. 3% річних, 111178грн. 25коп. пені, 43326грн. 66коп. інфляційних витрат.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.02.2018 порушено провадження у справі № 908/234/18, присвоєний номер провадження 32/5/18, справа призначена до розгляду на 13.03.2018.

Ухвалою суду від 13.03.2018 судом закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/234/18 до судового розгляду по суті. В судовому засіданні оголошено перерву до 03.04.2018.

Позивач підтримав заявлені вимоги.

Відповідач частково заперечив проти заявлених вимог в частині штрафних санкцій. Суму основного боргу визнав в повному об’ємі. В відзиві на позовну заяву відповідач заперечив щодо періоду нарахування суми пені. Крім того, вказує на те, що позивачем була прострочена поставка товару на два дні, а також відповідно до специфікації кількість поставленого товару перевищувала узгоджену сторонами (відзив на позовну заяву долучено до матеріалів справи).

03.04.2018 до канцелярії Господарського суду надійшла відповідь на відзив про

Представники сторін в судове засідання 03.04.2018 не з’явились.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

В судовому засіданні 03.04.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд –

ВСТАНОВИВ:

17.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «ВІДРАДНЕНСЬКЕ» (далі -покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЇС-АГРО» (далі -Постачальник, позивач) було укладено Договір поставки № 16 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується в порядку та строки, встановлені договором, передати у власність Покупцеві, зерно кукурудзи (далі - товар), в певній кількості, відповідної якості і за узгодженою ціною, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлений Товар.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку товару на загальну суму 626 228,00 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: - № 3 від 23.02.17р. на суму 188 000,00 грн.; - № 4 від 26.02.17р. на суму 214 132,00 грн.; - № 5 від 01.03.2017р. на суму 224 096,00 грн.

Відповідно до п.5.2. Договору, покупець здійснює оплату за поставлений товар в порядку передбаченому Специфікацією.

Згідно Специфікацій №№ 1,2,3, що є невід'ємною частиною Договору, оплата товару відбувається з відстрочкою платежу, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору, закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідач частково виконав взяті на себе зобов’язання в розмірі 312 158,40 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку згідно додатку до позову та Угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.07.2017 року на суму 117 062,60 грн.

Таким чином, на момент розгляду спору по суті сума простроченої заборгованості за Договором складає 314 069,60 грн. Сума основного боргу визнана відповідачем в повному об’ємі.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем договірних зобов’язань, позивачем, за період з 10.03.2017 р. по 06.02.2018р. нарахована пеня в розмірі 111 178, 25 коп.

Відповідно до п. 6.3. Договору, за прострочення оплати товару покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, яка діяла в період, за який нараховується (сплачується) пеня від суми неоплаченого Товару.

Відповідач частково заперечив щодо періоду нарахування суми пені, враховуючи п. 6 ст. 232 ГК України.

Перевіривши наданий суду розрахунок, суд погоджується з запереченнями відповідача, виходячи з наступного: відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до наданого суду розрахунку період нарахування становить з 10.03.2017 р. по 06.02.2018р., що перевищує визначений законом строк нарахування штрафних санкцій п.6 ст. 2323 ГК України).

Таким чином, сума пені, що підлягає стягненню складає 72078 (сімдесят дві тисячі сімдесят вісім) грн. 90 коп.

Щодо заперечень відповідача стосовно кількості поставленого товару судом встановлено, що відповідно до п.5.2. Договору, покупець здійснює оплату за поставлений товар в порядку передбаченому специфікацією. Згідно Специфікацій №№ 1.2,3. що є невід'ємною частиною Договору, оплата товар) відбувається з відстрочкою платежу, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно п. 2.8. Договору, право власності на Товар переходить від постачальника до покупця при його прийманні на території покупця. Передача (приймання) кожної партії товару оформляється накладними. Накладні на кожну партію товару підписуються повноважними представниками постачальника і покупця або спрямованого ним перевізника.

Згідно п. 4.2 Договору, приймання товару за кількістю здійснюється на підставі товарно-транспортних документів і показань ваг покупця.

Згідно п. 4 Специфікацій, у разі якщо при прийманні товару буде встановлено перевищення або заниження вагових параметрів визначених специфікацією, остаточний розрахунок вартості поставленого товару здійснюватиметься сторонами за фактичною вагою, визначеним при його здачі - прийманні, і розрахунку ціни за одну тонну, визначеної в специфікації.

Як свідчить видаткова накладна № 3 від 23 лютого 2017року, покупець - ПАТ «Відрадненське», прийняв товар у кількості 40 тон., що підтверджується підписом та печаткою підприємства відповідача на накладній.

Будь-яких зауважень щодо кількості товару від відповідача не надходило. Товар, чи його різниця у кількості, не повернуто позивачу. Отже, вказане свідчить про згоду на приймання товару у кількості 40 тон. та, відповідно, виникнення обов'язку у відповідача щодо оплати вказаного товару протягом 14 календарних днів з моменту його поставки.

Крім того, вказана видаткова накладна містить посилання на договір поставки № 16 від 17.02.2017р., що поставку товару саме в межах цього договору.

Також, слід зазначити, що угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.07.2017р. сторони (позивач і відповідач) підтвердили наявність заборгованості за спірним договором до якої входить і поставка за специфікацією № 1 та видатковою накладною № 3 від 23 лютого 207р.

Таким чином, зауваження відповідача щодо здійснення вказаної поставки поза межами договору необґрунтовані.

Враховуючи просрочку виконання відповідачем зобов’язань, позивач пред’явив до стягнення суму 3% річних за період з 10.03.2017 по 06.02.2018 в розмірі 12701 грн. 70 коп. та суму індексу інфляції за період з 10.03.2017 по 31.12.2017 в розмірі 43326грн. 66 коп.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодекс України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимог кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані позивачем розрахунки судом перевірені та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розрахована вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені.

Проаналізувавши доводи позивача та надавши оцінку запереченням відповідача, суд дійшов висновку, що позивачем доведений факт порушення зобов’язань з боку відповідача.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов’язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов’язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача є доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 202, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “МАЇС-АГРО” до Публічного акціонерного товариства “Відрадненське” про стягнення 481276 грн. 21 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Відрадненське”, (70406, с.Відрадне, Запорізька область, вул. Перемоги, 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МАЇС-АГРО”, (61100, м.Харків, проспект Петра Григоренка, буд. 14, ) основного боргу 314069 (триста чотирнадцять тисяч шістдесят дев’ять) грн. 60 коп., суми пені в розмірі 72078 (сімдесят дві тисячі сімдесят вісім) грн.. 90 коп., суми 3% річних 12701 (дванадцять тисяч сімсот одна) грн. 70 коп., суми індексу інфляції 43326 (сорок три тисячі триста двадцять шість) грн. 66 коп., суму судового збору в розмірі 6632 (шість тисяч шістсот тридцять дві) грн. 65 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 238 ГПК України, 12 квітня 2018.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А.Колодій