ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" березня 2018 р.Справа № 924/1210/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

за позовом Віньковецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, смт. Віньківці

до Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо, м. Хмельницький

про стягнення 9288,71 грн. надмірно виплачених сум пенсії

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю №144/08 від 09.01.2018р.

від відповідача: ОСОБА_3 - за договором про надання правової допомоги від 16.08.2017р.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 21.12.2017р. відкрито провадження у справі №924/1210/17 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.02.2018р. суд постановив ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 9288,71 грн. надмірно виплачених сум пенсії. Обгрунтовуючи вимоги вказує, що безпідставно виплачена пенсія в розмірі 9288,71грн. ОСОБА_4 зумовлена видачею відповідачем довідки про заробітну плату №54/108 від 03.03.2004р. В ході перевірки, проведеної управлінням Пенсійного фонду, було виявлено розбіжності в сумах заробітної плати, вказаної відповідачем у довідці, та відомостями нарахування заробітної плати з січня 1978 року по грудень 1978 року, з квітня по жовтень 1979 року та з січня по грудень 1980 року. З огляду на викладене, відповідачем надано нову довідку про заробітну плату, на підставі якої здійснено перерахунок пенсії та встановлено переплату, яку позивач просить стягнути з посиланням на ст. 1166 ЦК України, ч. 1 ст. 101 Закону України „Про пенсійне забезпечення.

Відповідач у відзиві на позов, поданому 30.01.2018р., а також у клопотанні від 14.03.2018р. проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з підстав пропущення 3-х річного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. На думку відповідача, строк на звернення до суду з позовом розпочався після проведення перевірки, складання акту та отримання документів 25.11.2013р. та закінчився 25.11.2016р., в той час як позивач звернувся з позовом до суду 13.12.2017р. і жодних доказів поважності пропуску цього строку не надав.

20.02.2018р. позивачем надано відповідь на відзив, згідно якої позивач не погоджується із пропущенням строку позовної давності посилаючись на те, що управлінням неодноразово застосовувалися заходи щодо врегулювання конфлікту, зокрема, було подано в травні 2014 року адміністративний позов до Хмельницького окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 13 травня 2014 року відмовлено у відкритті провадженні, оскільки дана справа не підсудна даному суду. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року апеляційну скаргу управління залишено без задоволення. 24 червня 2016 року управління зверталось до відповідача про повернення даної переплати, однак підприємством не було вчинено жодних дій. 27.12.2016 року управління звернулось до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про вчинення правопорушення з боку керівництва відповідача. Однак на сьогоднішній день відповідь по даному факту не надходила. Звертає увагу суду на те, що відповідач, підписавши акт зустрічної перевірки від 21.11.2013р., та надавши нову архівну довідку про заробітну плату № 54/291 від 13.11.2013 року фактично підтвердив наявність недостовірних даних у попередній довідці, яка призвела до переплати пенсії.

Під час розгляду справи по суті представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, а представник відповідача наполягав на відмові у позові з підстав пропущення строку позовної давності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У Новоушицькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України, яке на даний час перейменовано на Віньковецьке обєднане управління Пенсійного фонду України, перебуває на обліку та отримує пенсію гр. ОСОБА_4. Пенсія вказаному громадянину нараховувалась на підставі довідки про заробітну плату №54/108, виданої 03.03.2004р. Хмельницьким обласним підприємством по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо за період з 1976-1980р.р.

13.11.2013р. Управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому проведено зустрічну перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату №54/108 від 03.03.2004р., за результатами якої складено акт зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату та стаж роботи для призначення (перерахунку пенсій) від 13.11.2013р.

Згідно вказаного акту виявлено розбіжності в сумах заробітної плати, вказаної Хмельницьким обласним підприємством по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо у довідці №54/108 від 03.03.2004р. та відомостями нарахування заробітної плати з січня 1978 року по грудень 1978 року, з квітня по жовтень 1979 року та з січня по грудень 1980 року.

Хмельницьке обласне підприємство по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо визнало помилки у виданій ним довідці №54/108 від 03.03.2004р., про що було надано пояснення від 13.11.2013р. №54/290 та видано нову довідку про заробітну плату від 13.11.2013р. №54/291. Також, просило довідку №54/108 від 03.03.2004р. вважати недійсною.

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому супровідним листом №34211/05 від 15.11.2013р. направило Управлінню Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі акт зустрічної перевірки.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду, розмір переплати пенсії гр. ОСОБА_4 за період з 01.01.2004 року по 31.01.2014 року склав 9288,71 грн. Здійснивши розрахунок, позивач пояснив, що пенсія гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена по інвалідності II група загального захворювання з 06.05.1991 року. З 01.01.2004 року проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Страховий стаж складає 44 роки 04 місяці 20 днів, додатковий стаж - 0 років 04 місяці 18 днів. Коефіцієнт стажу - 0,44750. (44x12+9x1/(12x100%). Середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії склав 426,11 грн., який був визначений за період з 01.01.1976 року по 31.12.1980 року, відповідно довідки про заробітну плату виданої Хмельницьким обласним підприємством по заготівлях і постачанню палива населенню комунально- побутовим підприємствам і установам „Облпаливо №54/108 від 03.03.2004 року. Проведено перерахунок по ст. 45 п. 3 Закону "перехід з виду на вид" з 01.01.2005 року. Страховий стаж складає 47 років 00 місяців 26 днів, коефіцієнт стажу 0,47000. Середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії складав 426,11 грн., який був визначений за період з 01.01.1976 року по 31.12.1980 року.

Детальний розрахунок суми переплати знаходиться в матеріалах справи.

Новоушицьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, яке на даний час перейменовано на Віньковецьке обєднане управління Пенсійного фонду України, направлено Хмельницькому обласному підприємству по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо претензійного листа за №1907/10 від 24.06.2016р. із вимогою добровільного відшкодування суми переплати пенсії. Однак, вимога задоволена не була, що й стало підставою для звернення з позовом до суду.

Крім того, 28.12.2016р. та 21.11.2017р. Віньковецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької подано заяву до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про вчинення кримінального правопорушення для зясування вини ОП" Облпаливо" в підроблені документів, які подавались для нарахування пенсії. Станом на день подання позову відповіді на вказані заяви відсутні.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наведена норма передбачає загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, для виникнення зобов'язання з відшкодування шкоди необхідна наявність сукупності умов, які формують склад правопорушення, що є підставою для цивільно-правової відповідальності, а саме: шкоди, протиправної поведінки, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Переплатою пенсій є сума пенсій, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством (пункт 2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4).

Положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За приписами ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Системний аналіз приписів статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"вказує на те, що при вирішенні питання відповідальності суб'єкта у правовідносинах з відшкодування надмірно виплачених пенсій, з'ясуванню підлягають обставини, внаслідок яких виникли підстави для переплати і чиї дії, бездіяльність чи інші події (факти) стали приводом і підставою для такої необґрунтованої виплати пенсії.

З огляду на вказане, є дві правові обставини, які надають право органам Пенсійного фонду України на стягнення надміру виплаченої пенсії у судовому порядку, а саме: якщо така переплата мала місце внаслідок подання і видачі страхувальником недостовірних документів (даних) або, якщо така переплата мала місце внаслідок зловживань зі сторони пенсіонера.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Матеріали справи містять довідку про заробітну плату громадянина ОСОБА_4, яка видана відповідачем за періоди роботи у Хмельницькому обласному підприємстві по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо. Вказана довідка була застосована позивачем при розрахунку пенсії.

При цьому, зазначена довідка містила недостовірні дані щодо розмірів заробітку (виявлено розбіжності з відомостями нарахування заробітної плати), що було відображено в акті зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав помилки у виданій ним довідці, про що було надано пояснення та видано нову довідку про заробітну плату. Як наслідок цього, на підставі нової довідки відповідача, позивачем проведено перерахунок виплачених в якості пенсій сум, а надмірно виплачена пенсія становила 9288,71 грн.

Тобто, надмірні виплати пенсії відбулись внаслідок завищених розмірів заробітної плати (помилка у розрахунку заробітної плати, які були вказані у довідці, виданій відповідачем.

Отже, протиправність дій відповідача полягає у поданні довідки із недостовірними відомостями, внаслідок чого застрахованій особі були надмірно нараховані та виплачені пенсійні кошти.

Судом приймається до уваги, що відповідач, підписавши акт зустрічної перевірки, надавши пояснення та нову довідку про заробітну плату, фактично підтвердив наявність недостовірних даних у попередній довідці, яка призвела до переплати пенсії. Дані про оскарження акту зустрічної перевірки та (або) дій повноважних осіб, які здійснювали перевірку, в матеріалах справи відсутні.

Судом також приймається до уваги, що факт заподіяння шкоди відповідачем визначається наявним в матеріалах справи детальним перерахунком надмірної виплати управлінням Пенсійного фонду коштів за даними, наданими самим відповідачем, а тому вказані обставини знаходяться в причинному зв'язку між протиправністю дій та результатом таких дій - настанням негативного наслідку (переплати по пенсії).

Відтак, перевіривши поданий позивачем перерахунок пенсії, судом такий розрахунок приймається до уваги, оскільки відповідає матеріалам справи та узгоджується із вимогами чинного законодавства.

Підсумовуючи викладене вище, судом встановлено, що у діях відповідача наявний склад правопорушення, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України (протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки; шкода - нарахування надмірного розміру пенсії; причинний зв'язок нарахування пенсії на основі недостовірних документів; вина відповідача - надання нової довідки).

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Проте, відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності до стягнення шкоди.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 Цивільного кодексу України.

Загальна позовна давність статтею 257 Цивільного кодексу України встановлюється тривалістю у три роки.

Як вже вказувалось вище, актом зустрічної перевірки, датованим 13.11.2013р., зафіксовано розбіжності у сумах зарплати пенсіонера, вказаними у довідці відповідача та відомостями нарахування зарплати, тобто виявлено факт надмірно сплачених коштів пенсіонеру.

Згідно частини 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказані кошти мають бути відшкодовані пенсіонером у спеціальному порядку, а у випадку неможливості реалізації права на відшкодування коштів у спеціальному порядку, органи Пенсійного фонду набувають права на відшкодування шкоди за правилами статтей 22, 1166 Цивільного кодексу України, а правова природа таких коштів змінюється з "надмірно сплачених коштів" (стаття 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") на "шкоду", завдану неправомірними діями особи (стаття 1166 Цивільного кодексу України).

У даному випадку, сума надмірно сплачених коштів стала шкодою з моменту визнання відповідачем своєї помилки, викладеному у поясненні та видачі ним нової довідки про зарплату, а саме з 13.11.2013р. З даного моменту відпала необхідність звертатися до пенсіонера згідно спеціального порядку відшкодування, визначеного частиною 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, з моменту, коли сума надмірно сплачених коштів стала шкодою, тобто з моменту визнання відповідачем своєї помилки та видачі ним нової довідки про зарплату, а саме з 13.11.2013р., розпочався строк позовної давності для звернення позивача з позовом до суду, а закінчився 13.11.2016р.

Позовна заява була подана до суду 18.12.2017р., відповідно, позивач втратив право вимагати від відповідача стягнення коштів у розмірі 9288,71 грн. у якості шкоди у порядку, визначеному статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Аналогічної позиції щодо моменту початку перебігу строку позовної давності у подібних правовідносинах дотримується Вищий господарський суд України у своїй постанові від 28.11.2017р. у справі №909/435/17.

Посилання позивача на неодноразові заходи щодо врегулювання конфлікту, зокрема, подання позову до Хмельницького окружного адміністративного суду, звернення до відповідача з вимогою про повернення переплати, звернення до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про вчинення правопорушення з боку керівництва відповідача не являються обставинами, які б свідчили про не пропущення строку позовної давності. Тим більше, позивачем не вказано, що перешкоджало йому звернутися з позовом до господарського суду області у межах трирічного строку позовної давності.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причини пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску позовної давності позивачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого відповідачем клопотання щодо застосування строків позовної давності, тому у позові належить відмовити з підстав пропущення строку позовної давності.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Віньковецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, смт. Віньківці до Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо, м. Хмельницький про стягнення 9288,71 грн. надмірно виплачених сум пенсії відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повне рішення складено 05.04.2018р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 до справи,

2 позивачу рекомендованим з повідомленням (32500, Хмельницька область, Віньковецький район, смт. Віньківці, вул. Лесі Українки, 1А),

3 відповідачу рекомендованим з повідомленням (29008, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Сковороди, 10/2).