ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/238/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" (85043, Донецька обл., м.Білецьке , вул.Кпасноармійська, буд.1А, код ЄДРПОУ - 00176549)

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Тверська, 5, м.Київ, 03680; ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Пантелеймонівська, 19, м.Одеса, 65012; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

При секретарі судового засідання Лазуренко Є.С.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: ОСОБА_1 - на підставі довіреності №1616 від 31.10.2017 р.

Суть спору: Позивач, Публічного акціонерного товариства (далі- ПАТ) "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі- ПАТ «Українська залізниця) про стягнення вартості нестачі вугілля у розмірі 36 078 грн. 97 коп.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2018р. відкрито провадження у справі № 916/238/18, призначено справу до розгляду в за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судові засідання не зявлявся, про поважність причин неявки суд не повідомляв. З урахуванням зазначеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами, виходячи з тексту позовної заяви .

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву

Як зазначив позивач у позовній заяві , 31.12.2013р. між ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (Замовник) та ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" (Виконавець) був укладений договір №13-15/77-У, відповідно до якого Замовник зобовязався передати (поставити) Виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги Виконавця, повязані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобовязався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат Замовнику, в строки та на умовах , обумовлених дійсним договором.

Позивач зазначив, що відповідно до п.1.1.3 договору поставка вугільного концентрату у серпні та жовтні 2016р. здійснювалась на залізничну станцію Ладижин Одеської залізниці. Відповідно до Технічних умов ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" завантажило вугілля камяне марки Г 0-100: у вагон №55020697 у кількості 60100 кг по накладній №51882512 від 10.09.12017р. та у вагон №53392577 в кількості 67800 кг по накладній №52240132 від 07.10.2017р. Вантаж було передано для перевезення Залізниці. Згідно з накладними поверхня вантажу вкатана катком та маркована поперечними смугами трикутної форми.

Позивач зазначає, що згідно з накладними №51882512 та №52240132 Залізниця прийняла вантаж у ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" на станції Родинська Донецької залізниці для перевезення та зобовязалася доставити його на станцію Ладижин Одеської залізниці на адресу ДТЕК Ладижинська ТЕС, яке є структурним підрозділом ПАТ «ДТЕК Західенерго» .

Позивач зазначає, що на станції Нижньодніпровськ вузол Придніпровської залізниці 16.09.2017р. був складений комерційний акт №450003/330 та 04.10.2017р. був складений комерційний акт №450003/353.

Відповідно до комерційного акту №450003/330 «згідно акту загальної форми №9302 від 14.09.2017р. проводилося комісійне зважування вагону №55020697 та при переважуванні на 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилося брутто- 78050 кг, тара 23700 кг , нетто- 54350 кг, що менше вантажного документу на 14650 кг. Навантаження вагону нижче бортів на 40-60 см. По документу значиться: вантаж вкатаний катком, маркований у формі поперечних смуг трикутної форми, фактично вантаж не маркований. На поверхні вантажу мається поглиблення довжиною 10,5 м, по ширині вагону, глибиною 0,4- 0,5 м. В технічному відношенні вагон справний. Торцеві двері, розвантажувальні люка з обох сторін закриті. Течі вантажу не має.». У розділі Є зроблена відмітка станції призначення , згідно з якою під час перевірки , різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту додано індекс /165.

Відповідно до комерційного акту №450003/353 «згідно акту загальної форми №34778 від 03.10.2017р. проводилося комісійне зважування вагону №53392577. При первірці виявлено: брутто- 85500 кг, тара 24000 кг , нетто- 61500 кг, що менше вантажного документу на 1800 кг. Навантаження вагону нижче бортів на 10-30 см, трапецевідне, вкатано катком . Мається воронкоподібне поглиблення и ліворуч за рухом поїзду над 1-2 люками довжиною 2,8 м, шириною -2,8 м, глибиною до дна вагону. В технічному відношенні вагон справний. Торцеві двері, розвантажувальні люка з обох сторін закриті. Течі вантажу не має.». У розділі Є зроблена відмітка станції призначення , згідно з якою під час перевірки , різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту додано індекс /169.

Позивач у справі зазначає, що згідно ст. 110 Статуту залізниць Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Відповідно до ст.113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Згідно ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. З урахуванням норми природної втрати під час перевезення , яка згідно п.27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1% нестачі вантажу, за розрахунком позивача нестача вантажу становить: у вагоні №55020697 - 14650-690=13960 кг, у вагоні №53392577- 1800-633=1167 кг. Згідно з довідками відправника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 29.09.2017р. №1/4700 вартість 1 тн відвантаженого вугілля у вагоні №55020697 по накладній №51882512 становить 2370 грн. 46 коп. (з ПДВ), за довідкою від 19.10.2017р. №1/5057 вартість 1 тн вугілля відвантаженого у вагоні №53392577 по накладній №52240132 становить 2 559 грн. 85 коп. (з ПДВ).

За таких обставин, за розрахунком позивача, вартість недостачі, виявленої у вагоні №55020697 з урахуванням норм природної втрати складає 33 091 грн. 62 коп.(з ПДВ), вартість недостачі , виявленої у вагоні №53392577 з урахуванням норм природної втрати складає 2 987 грн. 34 коп. (з ПДВ).

Позивач також зазначив, що відповідно до ст.133 Статуту залізниць передача права на пред'явлення претензій і позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій інстанції засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції). Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №51882512 та №52240132, за підписами генерального директора та головного бухгалтера ПАТ «ДТЕК Західенерго», право на предявлення позову передано ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ".

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість нестачі вугілля у розмірі 36 078 грн. 97 коп.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» порядок і терміни предявлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України. Відповідно до п.б) ст.130 Статуту залізниць право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів , у разі недостачі вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. При цьому, накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Відповідач зазначив, що відповідно до ст.133 Статуту залізниць передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Вказана норма не містить будь-яких винятків.

Відповідач зауважив, що позивачем до позовної заяви було надано накладні на перевезення вантажу , у яких «одержувачем» вантажу зазначено ДТЕК Ладижинська ТЕС . Відповідно до п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000р. (у редакції наказу Мінінфраструктури України №138 від 08.06.2011р.) накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача.

За таких обставин, виходячи з положень ст.133 Статуту залізниць, відповідач вважає, що ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" не є належним позивачем, адже, фактично передачу права заявляти претензії та позови оформлено підприємством, яке згідно накладних №51882512 та №52240132 не є ані вантажовідправником, ані вантажоодержувачем.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Як встановлено судом, ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" завантажило вугілля камяне марки Г 0-100: у вагон №55020697 у кількості 60100 кг по накладній №51882512 від 10.09.12017р. та у вагон №53392577 в кількості 67800 кг по накладній №52240132 від 07.10.2017р. Вантаж було передано для перевезення Залізниці.

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами ст.5 цього Кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» порядок і терміни предявлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України. Відповідно до п.б) ст.130 Статуту залізниць право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів, у разі недостачі вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Судом встановлено, що згідно з накладними №51882512 та №52240132 Залізниця прийняла вантаж у ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" на станції Родинська Донецької залізниці для перевезення та зобовязалася доставити його на станцію Ладижин Одеської залізниці . Одержувачем вантажу , відповідно до накладних , є ДТЕК Ладижинська ТЕС ( Вінницька обл.., м.Ладижин, вул.Наконечного, 173, ).

Статтею 133 Статуту залізниць передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відповідно до наявного на накладних №51882512 та №52240132 переуступного напису за підписами генерального директора та головного бухгалтера ПАТ «ДТЕК Західенерго», право на предявлення позову передано ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" саме ПАТ «ДТЕК Західенерго», а не ДТЕК Ладижинська ТЕС (Вінницька обл.., м.Ладижин, вул..Наконечного, 173, ). При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що ДТЕК Ладижинська ТЕС є структурним підрозділом ПАТ «ДТЕК Західенерго» .

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з позицією відповідача, стосовно того, що виходячи з матеріалів справи ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" не набуло права на предявлення позову щодо стягнення з залізниці вартості нестачі вугілля за накладними №51882512 та №52240132.

За таких обставин, на думку суду, позовна заява ПАТ "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" є не обґрунтованою, не підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 11 квітня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога