ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/823/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі

за скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення 1 569 422,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Коротка історія справи та зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У липні 2017 року Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"; стягувач) звернулася до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - ДВС), згідно якої просила: визнати незаконними дії ДВС, які полягають у винесенні постанови ВП №43402375 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 15.04.2014 № 922/823/14; визнати недійсною постанову ВП № 43402375 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 15.04.2014 № 922/823/14; зобов'язати ДВС вжити всіх заходів для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

Скарга мотивована тим, що зупинивши виконавче провадження ВП №43402375 ДВС не враховано, що згідно наказу Господарського суду Харківської області від 15.04.2014 № 922/823/14 з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (далі - КП "Харківські теплові мережі"; боржник) підлягає стягненню 1 569 422,14 грн - 3 % річних та 31 389 грн судового збору, тоді як заборгованість щодо стягнення судового збору не підпадає під дію Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", що свідчить про порушення ДВС вимог пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 (суддя Шарко Л.В.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 (колегія суддів: Барабашова С.В., Гребенюк Н.В., Істоміна О.А.), припинено провадження в частині вимог скарги про визнання недійсною постанови від 14.07.2017 про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 43402375 щодо зупинення виконавчого провадження про стягнення 31 389 грн судового збору; в решті скарги відмовлено.

Судові рішення в частині припинення провадження мотивовано відсутністю спору в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 31 389 грн, оскільки постановою ДВС від 23.08.2017 було виправлено помилку в постанові від 14.07.2017 ВП № 43402375 та виключено суму судового збору з розміру заборгованості, стягнення якої було зупинено в порядку пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відмовляючи в задоволенні решти вимог скарги суди виходили з того, що оспорювані дії ДВС відповідають вимогам пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

У касаційній скарзі ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" посилається на порушення судами попередніх інстанцій приписів статей 5, 6, 18, 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 4, 42, 43, 32, 33, 34, 36, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній до 15.12.2017).

Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове рішення про задоволення скарги.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників судового процесу до Верховного Суду не надходили.

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд у межах перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 45 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал та постанов.

Згідно зі 115 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом - стаття 116 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2014 у справі № 922/823/14 стягнуто з КП "Харківські теплові мережі" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 3 1 569 422,14 грн - 3 % річних та 31 389 грн витрат по сплаті судового збору.

15.04.2014 Господарським судом Харківської області видано наказ № 922/823/14 на виконання зазначеного рішення.

19.05.2014 ДВС за заявою ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" відкрито виконавче провадження ВП № 43402375 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 15.04.2014 № 922/823/14.

14.07.2017 ДВС винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 15.04.2014 № 922/823/14 на підставі пункту 10 частини 1 статті 34, статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із внесенням боржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" серед підстав для зупинення виконавчого провадження визначено обставини включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Частиною 4 цієї статті встановлено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Таким чином, відповідно до положень пункту 10 частини 1 та частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" умовами для зупинення виконавчого провадження є:

1) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

2) стягувачами у відповідних виконавчих провадженнях є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);

3) виконавчі провадження за участю зазначених учасників стосуються заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Судами встановлено, що боржника - КП "Харківські теплові мережі" Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії; стягувачем у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у цій справі є НАК "Нафтогаз України", а 3 % річних нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, яка виникла до 01 липня 2016 року.

Враховуючи викладене, встановивши зазначені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про відмову в задоволенні скарги стягувача в частині визнання неправомірними дій ДВС по зупиненню вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 43402375 в частині стягнення 1 569 422,14 грн - 3 % річних.

Разом з тим, припиняючи провадження в частині скарги про визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 43402375 від 14.07.2017 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 31 389 грн, суди виходили з відсутності предмету спору, оскільки постановою ДВС від 23.08.2017 було виправлено помилку в постанові від 14.07.2017 ВП № 43402375 та виключено суму судового збору з розміру заборгованості, стягнення якої було зупинено в порядку пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте як вбачається зі змісту постанови ДВС від 23.08.2017 про виправлення помилки, пункт 1 резолютивної частини постанови від 14.07.2014 ВП № 43402375 про зупинення вчинення виконавчих дій викладено у наступній редакції:

"зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання:

назва документу: наказ № 922/823/14, виданий 15.04.2014,

документ видав: Господарський суд Харківської області,

про: стягнення з КП "Харківські теплові мережі" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 3 % річних в сумі 1 569 422,14 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 31 389 грн, в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, до закінчення терміну дії зазначених обставин".

Підставою для винесення зазначеної постанови про виправлення помилки стало те, що при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 ВП № 43402375 допущена помилка: не зазначено, що у виконавчому провадженні вчинення виконавчих дій зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Іншої постанови ДВС від 23.08.2017 про виправлення помилки зі змістом, наведеним судами у мотивувальних частинах оскаржуваних рішень, матеріали справи не містять.

Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій про те, що зазначені виправлення до постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 були внесені державним виконавцем, у зв'язку з тим, що судовий збір не входить до заборгованості, яка підпадає під дію Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", не відповідають змісту постанови ДВС від 23.08.2017 про виправлення помилки, що свідчить про безпідставне припинення провадження у цій частині скарги судами попередніх інстанцій на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

На зазначені обставини обґрунтовано посилається ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" у касаційній скарзі.

Згідно пункту 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 03.07.2014, остаточне 17.11.2014:

"Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18.07.2006, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, пункт 280, від 21.04.2011)."

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України).

Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) межі розгляду справи судом касаційній інстанції не дають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню в частині вимог скарги про неправомірність дій ДВС щодо зупинення виконавчого провадження № 43402375 зі стягнення 31 389 грн витрат по сплаті судового збору, а скарга в цій частині вимог - передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду скарги місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини зупинення вчинення виконавчих дій щодо стягнення з боржника 31 389 грн витрат по сплаті судового збору, надати належну правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Судові витрати.

У зв'язку із частковим скасуванням попередніх судових рішень і передачею скарги на новий розгляд, розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі № 922/823/14 скасувати в частині вимог скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про неправомірність дій Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення виконавчого провадження № 43402375 зі стягнення 31 389 грн витрат по сплаті судового збору.

3. В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі № 922/823/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір