ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" квітня 2018 р.Справа № 924/270/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали заяви позивача про забезпечення позову у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Давос" м.Одеса

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" м.Хмельницький

про стягнення 784 478, 58 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.04.18р. до суду надійшла позовна заява ТОВ Фірма "Давос" про стягнення із відповідача 261 040,27грн. основного боргу відповідно до умов договору на транспортно - експедиторське обслуговування №23/16 ТЄО від 23.09.16р., 476 398,49грн. пені, 39538,93грн. збитків від інфляції та 7500,89грн. 3% річних.

Поряд із цим позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на його поточних рахунках в установах банку, на суму заявлених позовних вимог та понесених позивачем витрат по сплаті судового збору (всього 796245,76 грн.).

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що відповідно до умов п. 4.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. замовником були прийняті на себе зобов'язання по оплаті транспортно-експедиторського обслуговування вантажу у розмірі 100% "комплексної ставки" протягом 3-х робочих днів після дати підписання відповідного коносаменту.

В подальшому, відповідно до коносаменту №1 від 03.03.2017р. у порту завантаження - Кілія позивачем від імені ТОВ "Вімексім Трейд" було відвантажено на торгове судно "Порада" насипом фуражний ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.610,167 м.т. - порт розвантаження Фамагуста, Кіпр, у зв'язку з чим, вважає позивач, факт видачі коносаменту свідчить про належне виконання ТОВ "Давос" своїх зобов'язань по договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. в частині відвантаження 1.610,167 м.т. товару, а рівно виникнення у ТОВ "Вімексім Трейд" - вантажовідправника обов'язку оплатити отримані ним послуги протягом 3-х робочих днів після дати підписання коносаменту, тобто до 06.03.2017р. включно.

Позивач зауважує, що в порушення умов п.п. 4.1, 4.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р., вимог ст. 316 ГК України, ст.ст. 901, 903 ЦК України ТОВ "Вімексім Трейд" вже понад року будь-яких заходів щодо погашення існуючої заборгованості за послуги транспортно-експедиторського обслуговування, згідно коносаменту №1 від 03.03.2017р., не вживаються, що призвело до необхідності звернення ТОВ "Давос" до суду за захистом своїх майнових прав.

На думку позивача, з матеріалів позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається тривале ухилення ТОВ "Вімексім Трейд" від виконання грошових зобов'язань по договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. внаслідок чого ТОВ "Давос" терпить значні збитки. Такими протиправними діями ТОВ "Вімексім Трейд" позивача поставлено в скрутне фінансове становище та протиправно позбавлено досягнення мети договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р.

За таких обставин, наголошує позивач, застосування в порядку ст.ст. 136 - 140 ГПК України таких заходів забезпечення вищезазначеного позову ТОВ "Давос", як накладання арешту на грошові суми, що належать відповідачу, є необхідним, по-перше, як гарантія відновлення порушених майнових прав позивача; по-друге, як передумова для вирішення сторонами спірних правовідносин у позасудовому порядку шляхом мирного врегулювання спору.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини (частина перша статті 137 ГПК України).

Частиною першою статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі частиною шостою вказаної статті ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач вказує на тривале ухилення ТОВ "Вімексім Трейд" від виконання грошових зобов'язань по договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р., чим позивача поставлено у скрутне фінансове положення та протиправно позбавлено досягнення мети даного договору.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ТОВ Фірма "Давос" про вжиття визначених ним заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів і посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності вжиття таких заходів. Наведені заявником твердження не свідчать та не підтверджують наявність обставин, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У зв'язку із викладеним заява ТОВ Фірма "Давос" про вжиття заходів забезпечення позову залишається без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ТОВ Фірма "Давос" від 16.04.18р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на його поточних рахунках в установах банку, на суму заявлених позовних вимог та понесених позивачем витрат по сплаті судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до положень ст.256 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Є. Муха

віддруковано 5 примірників: 1 - до справи, 2,3 позивачу - (65080 АДРЕСА_1; 65020 м.Одеса вул.Спиридонівська, 31, офіс 1), 4,5 - відповідачу (29001 м.Хмельницький, вул.Володимирська, 71; 28500, Кіровоградська область, м.Долинська, вул.Чумацький шлях, 19).