ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

03.04.2018

Справа № 922/567/18

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник»

До 1. Харківської обласної держаної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест холдинг»

Про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання недійсними результатів земельних торгів, визнання недійсним з моменту укладення договору, - встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської обласної держаної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест холдинг» про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 24.01.18. № 36;

- визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону щодо продажу права оренди земельної ділянки кадастровий номер: :03:000:0258 площею 10.1584га, проведені 07.03.18. в м. Харків, вул. Полтавський шлях, 4, поверх 1 (конференц-хол), переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроінвест холдинг»;

- визнання недійсним з моменту укладення договору оренди земельної ділянки, укладеного між відповідачами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.18. № 922/567/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» до Харківської обласної держаної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест холдинг» про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання недійсними результатів земельних торгів, визнання недійсним з моменту укладення договору, направлено до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.

02.04.18. матеріали позовної заяви надійшли до Господарського суду міста Києва.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву № б/н від б/д про вжиття заходів забезпечення позову, в якій останній просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроінвест холдинг» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які діє щодо користування земельною ділянкою кадастровий номер: :03:000:0258.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» про забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Заяву обґрунтовано тим, що у випадку проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер: :03:000:0258 відповідач-2 буде мати можливість розпочати на вказаній земельній ділянці господарську діяльність, чим буде порушено права та законні інтереси позивача як власника нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При цьому позивач, вказуючи, що проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки порушить його права, просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії щодо користування земельною ділянкою.

Отже заявником не обґрунтовано необхідність вжиття заявленого заходу забезпечення позову, а тому заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, враховуючи положення Глави 8 Розділу І ГПК України, оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати позивача по сплаті судового збору 881,00 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 03.04.18. та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя           Т.М. Ващенко