УХВАЛА

02 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/772/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (далі - Залізниця)

про повернення сплаченого судового збору

за позовом Залізниці

до приватного підприємства "Тювик"

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 101 252 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 07.02.2018 касаційну скаргу Залізниці на рішення господарського суду Львівської області від 20.06.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі № 914/772/17 повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

23.02.2018 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Залізниця вдруге звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення господарського суду Львівської області від 20.06.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 зі справи № 914/772/17 та прийняти нове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 19.03.2018: поновлено Залізниці пропущений строк подання касаційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 20.06.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 зі справи № 914/772/17; відкрито касаційне провадження у справі № 914/772/17 за касаційною скаргою Залізниці та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 20.06.2017 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 зі справи № 914/772/17 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; надано приватному підприємству "Тювик" строк до 10.04.2018 для подачі відзиву на касаційну скаргу; витребувано матеріали справи № 914/772/17 у господарського суду Львівської області.

19.03.2018 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Залізниця звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про вирішення питання повернення сплаченого судового збору. Заява мотивована тим, що: 07.02.2018 ухвалою Верховного Суду від 07.02.2018 було повернуто касаційну скаргу Залізниці; питання щодо судового збору, сплаченого скаржником за подання касаційної скарги, Судом не вирішено.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 21.03.2018 для розгляду заяви визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у складі: Селіваненко В.П. (головуючий), Булгакова І.В. і Львов Б.Ю.

Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність повернення даної заяви без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, встановлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За приписом частини другої статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд касаційної інстанції зазначає, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору додається до заяви про повернення судового збору і має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідний документ подається до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), такого документа не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З урахуванням вимог чинного законодавства в передбачених законом випадках клопотання про повернення судового збору може бути задоволено лише за умови надання суду оригіналу платіжного документа про сплату судового збору.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що аналіз статті 7 Закону України "Про судовий збір" свідчить, що сплачений судовий збір повертається лише у разі, коли справа (судовий збір в якій сплачено) не розглядалася судом по суті та будь-яка юридична оцінка обставин справи і доводів сторін не здійснювалася.

Оскільки до заяви від 15.03.2018 № НЮ-484 про повернення сплаченого судового збору в сумі 2 340 грн. не додано оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору за касаційною скаргою Залізниці, яка була повернута Судом ухвалою Верховного Суду від 07.02.2018, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для її задоволення.

З урахуванням викладеного згадана заява Залізниці підлягає поверненню.

Водночас Товариство не позбавлене права та можливості звернутися до Касаційного господарського суду з відповідною заявою повторно; при цьому заявнику необхідно додати до заяви оригінал платіжного доручення, за яким було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги, котру було повернуто.

Керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", статтею 234 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву про повернення сплаченого судового збору у справі № 914/772/17 повернути публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов