ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2018

Справа № 910/2309/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/2309/18

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ларкіс»

до товариства з обмеженою відповідальністю «НЗ Сервіс»

про стягнення 77 100,00 грн.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ларкіс» до товариства з обмеженою відповідальністю «НЗ Сервіс» про стягнення 77 100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Ларкіс» та товариством з обмеженою відповідальністю «НЗ Сервіс» було досягнуто згоди щодо поставки товару – мінеральних добрив, позивачем було здійснено оплату товару на підставі виставленого відповідачем рахунку, однак відповідач товар не поставив, у зв’язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення сплаченої ним вартості непоставленого товару в сумі 77 100,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 року у справі №910/2309/18 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Сторони правом для подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк, не скористались.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 р. товариством з обмеженою відповідальністю «НЗ Сервіс» (далі – відповідач) було виписано рахунок-фактуру №30/4-С товариству з обмеженою відповідальністю «Ларкіс» (позивач) на оплату мінеральних добрив на загальну суму 77 100,00 грн.

Платіжним дорученням №101 від 09.11.2017 р. позивачем було сплачено на користь відповідача 77 100,00 грн. за мінеральні добрива згідно рахунку-фактури № 30/4-С від 09.11.2017 р.

Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України).

З огляду на те, що відповідачем надано позивачу на оплату рахунок-фактуру, у якому визначене найменування товару, його ціна та кількість і цей рахунок оплачений позивачем, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини.

Враховуючи той факт, що позивачем було здійснено оплату відповідачу за товар, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України).

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

Відтак, суд приходить до висновку, що у відповідача виникло перед позивачем зобов’язання з поставки оплаченого товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріали справи не містять доказів узгодження сторонами строку виконання зобов’язання з поставки товару.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач листом №15/12-17 від 15.12.2017 р. направив відповідачу вимогу про поставку товару, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв’язку.

Вказана вимога була направлена 15.12.2017 року та, враховуючи нормативний строк пересилання поштової кореспонденції, встановлений Наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013р. «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень», повинна була бути отримана відповідачем не пізніше 18.12.2017р., однак не була вручена відповідачу у зв’язку із закінченням строку зберігання.

Відповідно до п.96 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 (надалі – Правила) реєстровані поштові відправлення (крім рекомендованих), адресовані юридичним особам, видаються їх представникам, уповноваженим на одержання пошти, в об'єкті поштового зв'язку на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. Згідно з п.102 Правил в об'єкті поштового зв'язку вручаються, зокрема, поштові відправлення з оголошеною цінністю.

Відповідач не забезпечив отримання своїм представником вимоги від позивача, тим самим ухилився від її отримання.

Оскільки за приписами ч.2 ст.530 ЦК України початок перебігу семиденного строку пов’язаний із пред’явленням вимоги до боржника, пред’явлення такої вимоги за своєю природою є відкладальною обставиною.

Згідно з ч.3 ст.212 ЦК України, якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

З огляду на те, що відповідач ухилився від отримання претензії, суд приходить до висновку, що він недобросовісно перешкоджав настанню відкладальної обставини, визначеної в ст.530 ЦК України.

Відтак, вимога вважається врученою відповідачу 18.12.2017 року.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов’язання з поставки товару, як і відсутні докази повернення відповідачем позивачу суму попередньої оплати.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як встановлено судом позивач звертався до відповідача із вимогою про передачу оплаченого товару або повернення суми передоплати в розмірі 77 100,00 грн .

Відповідно до ч.2. ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів того, що ним було поставлено позивачу товар на суму 77 100,00 грн або повернуто суму попередньої оплати, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 77 100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 – 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НЗ Сервіс» (04201, м.Київ, вул.Кульженків Сім’ї, будинок 35, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ларкіс» (03127, м.Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 93, кімната 238, ) 77 100 (сімдесят сім тисяч сто) грн. 00 коп. – заборгованості та 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. – витрати зі сплати судового збору.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                    Шкурдова Л.М.

Дата складання повного рішення: 06.04.18