КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. Справа№ 910/20837/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 03.04.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 (повний текст складено 27.12.2017)

у справі №910/20837/17 (суддя Л.Д. Головатюк)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Інстал»

до Міністерства оборони України

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Південне управління капітального будівництва Міністерство оборони України

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України

про стягнення 2 272 114,95 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Інстал» (далі, позивач або ТОВ «Київ-Інстал») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі, відповідач або МОУ) про стягнення заборгованості в сумі 2 272 114,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 залучено до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Південне управління капітального будівництва Міністерство оборони України (далі, третя особа-1 або Південне УКБ МОУ) та Державну казначейську службу України (далі, третя особа-2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати за виконані позивачем будівельні роботи, у зв'язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2 272 114,95 грн., що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/20837/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Інстал» основну суму боргу у розмірі 2 272 114 (два мільйони двісті сімдесят дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 34 081 (тридцять чотири тисячі вісімдесят одна) грн. 72 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у заявленому позивачем розмірі підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/20837/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- МОУ виконано фінансові зобов'язання перед позивачем за договором №227/ДКБ-366Буд в повному обсязі, що підтверджується завіреними копіями платіжних доручень на загальну суму 12 081 927,22 грн., які були додані ним до відзиву на позовну заяву; водночас, з метою закінчення будівництва та введення його в експлуатацію виникла необхідність проведення додаткових робіт на суму 6 018 752,56 грн., у зв'язку з чим сторонами було укладено Договір №303/36/614УКБ на виконання додаткових будівельних робіт на вказану суму; фінансові зобов'язання МОУ за вказаним договором виконано в сумі 95% ціни Договору №303/36/614УКБ;

- відповідач, посилаючись на норми частини 4, 5 статті 34 Закону України «Про публічні закупівлі», наголошує на відсутності підстав для збільшення ціни Договору №227/ДКБ-366Буд та Договору №303/36/614УКБ, оскільки у даному випадку не було встановлених законом підстав для зміни істотних умов договору про закупівлю, відтак, прийняття згідно з актами Південним УКБ МОУ виконаних позивачем додаткових робіт, на що послався суд першої інстанції в оскарженому рішенні, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності зміни такої істотної умови договору підряду, як ціни.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Майданевич А.Г., Тарасенко К.В.) відкрито апеляційне провадження у справі №910/20837/17, розгляд справи призначено на 01.03.2018.

16.02.2018 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін.

Під час розгляду справи склад суду змінювався, розгляд справи переносився.

02.04.2018 Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України подало через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду пояснення з приводу апеляційної скарги, у яких просило апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 прийнято апеляційну скаргу Міністерства оборони України до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

У судове засідання, призначене на 03.04.2018, представники третіх осіб не з'явились.

Від представника третьої особи-1 02.04.2018 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи-2 про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи клопотання третьої особи-1 про розгляд справи у відсутності його представника, а також те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення третьої особи-2 про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та з огляду на відсутність передбачених статтею 202 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників третіх осіб.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представники позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити оскаржене рішення суду без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, у позові відмовити.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 28.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ-Інстал» та Міністерством оборони України, в особі начальника Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України Мироненка Андрія Григоровича, який діяв на підставі Довіреності Міністерства оборони України від 20 січня 2015 року №220/108/д, було укладено Договір підряду №227/ДКБ-366Буд на виконання робіт по об'єкту: «Завершення будівництва 140-квартирного житлового будинку, друга черга - 70 квартир, м. Кіровоград, вул. Космонавта Попова, 16/17 (шифр 93-64)».

Згідно з пунктом 1.1. Договору №227/ДКБ-366Буд Замовник (відповідач) доручає, а Підрядник (позивач) зобов'язується на свій ризик виконати роботи по завершенню будівництва 140-квартирного житлового будинку, друга черга - 70 квартир по вул. Космонавта Попова, 16/17 в м. Кіровоград (далі, Об'єкт) відповідно до проектної документації і умов Договору.

На момент підписання Договору №227/ДКБ-366Буд відповідно до пункту 3.1. останнього договірна ціна робіт з будівництва Об'єкта, не враховуючи витрат Замовника, становила - 12 081 927,22 грн. (дванадцять мільйонів вісімдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять сім грн. 22 коп.), в т.ч. ПДВ 1 225 734, 68 гривень.

У розділі 12 Договору №227/ДКБ-366Буд сторонами погоджено порядок здійснення оплати за виконані роботи.

Згідно пункту 12.3. Договору №227/ДКБ-366Буд розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі: примірної форми №КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (форма КБ-2в) та примірної форми №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма КБ-3).

Як вбачається із матеріалів справи, в процесі організації початку робіт та прийому-передачі незавершеного будівництва по об'єкту було виявлено значні недоліки, які істотно могли вплинути на будівництво об'єкту, в питаннях технічного стану будинку.

Вказана обставина підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі об'єкту незавершеного будівництва та будівельного майданчика по об'єкту: «Завершення будівництва 140-квартирного житлового будинку, друга черга - 70 квартир, м. Кіровоград, вул. Космонавта Попова, 16/17 (шифр 93-64)» від 22.09.2015 та додатком №1 до нього.

У додатку №1 до вказаного Акту прийому-передачі об'єкту, підписаному сторонами, останні у розділі IV Загальні висновки зазначили, зокрема, на необхідності виконання дефектного акту переліку додаткових робіт, які виникли за період з 2010 по 2015 роки в зв'язку з відсутністю консервації та охорони об'єкта; виконання проектно-кошторисної документації на підставі дефектного акту, акту комплексного обстеження на додаткові роботи, з урахуванням діючих на цей час нормативів з внесенням змін до існуючого проекту кошторису; проведення експертизи виконаної проектно-кошторисної документації в органах «Укрдержбудекспертиза»; укладення до договору підряду додаткової угоди на виконання додаткових робіт.

Всі недоліки та повний обсяг необхідних додаткових робіт вказані і підтверджені позивачем та відповідачем у Дефектному акті (том 1, а.с. 71-74).

Як підтверджується матеріалами справи, в кінці грудня 2015 року проектна організація завершила роботи з виготовлення скоригованої проектно-кошторисної документації та 13.01.2016 №1232 був отриманий державний експертний звіт з кошторисною вартістю об'єкта станом на 30.12.2015, який складає 31 569 167, 85 грн. (з урахуванням усіх виявлених додаткових робіт по об'єкту) (том 1, а.с. 85).

Наказом начальника Головного квартирно-екплуатаційного управління Збройних Сил України МОУ від 14.03.2016 №63, відповідно до експертного звіту від 13.01.2016 №1232 та зведеного кошторисного розрахунку, було затверджено проектну документацію з «Будівництво 14 поверхового 140 квартирного житлового будинку по вул. Космонавта Попова, 16/17 у м. Кіровограді (ІІ черга будівництва 70-ти квартира секція «Б») (коригування)». Загальна кошторисна вартість будівництва затверджена у розмірі 27 410 796 тис. грн.

Водночас, як зазначив позивач та не заперечувалось відповідачем, ТОВ «Київ-Інстал», не дивлячись на виявлені при прийманні об'єкта недоліки, дотримуючись всіх вимог ДСТУ і СНІП та за погодженням з проектною організацією, з кінця вересня 2015 року приступив до виконання будівельних робіт, як основних, так і додаткових.

Позивач зазначив, що у кінці 2015 року ним було прийнято рішення про необхідність виділення коштів на додаткові роботи, на той період кошторис на виконання додаткових робіт складав близько 8 000 000,00 грн., які були включені в загальну суму скоригованого проекту та відображені в експертному звіті.

Позивач у позовній заяві зазначає, що він просив відповідача виставляти на тендер всі необхідні до виконання додаткові роботи на вищезазначену суму, оскільки лише відповідач міг подавати на тендер документи зі всіма необхідними розрахунками. Але, як стверджує позивач, відповідачем було подано розрахунки не всіх видів робіт (не в повному обсязі), та не вказано роботи, виявлені дефектним актом додаткових робіт. Відповідач стверджував, що за Законом України «Про публічні закупівлі» можна проводити переговорну процедуру на додаткові роботи тільки на суму, яка становить 50% від суми договору з позивачем (яка становила 12 081 927, 22 грн.) та буде складати 6 040 963,61 грн., а не 8 000 000,00 грн., як того просив позивач. Позивач, натомість, повідомив відповідача, що коштів не вистачає і що 50% необхідних коштів для проведення тендерної закупівлі необхідно рахувати із розрахунків кошторисної вартості головного проекту та головного кошторису до проекту, який складався у 2005 році та коригувався у 2011-2014 pоках і складав загальну вартість 21 410 000,00 грн., що дозволило б провести тендер не на 6 млн. грн., а на необхідні 8 млн. грн. та не суперечило б вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», а саме пункту 6 статті 35 розділу VI, в якому наголошено, що вартість додаткових робіт не повинна перевищувати 50% вартості головного первинного договору по об'єкту (первинним договором по будівництву нашого об'єкту вважається договір з першим Підрядником на будівництво, а позивач вважається другим Підрядником на завершення будівництва). Однак, позивач одержав відповідь, що тендерна закупівля буде проводиться тільки на 6 млн. грн., а далі питання фінансування буде вирішуватися додатковою угодою.

Як зазначає позивач, у період з січня по грудень 2016 року він на свій страх і ризик виконував роботи по будівництву об'єкта, оскільки тендер по об'єкту було проведено лише в жовтні 2016 року, а фінансування здійснювалось у середині грудня 2016 року.

Разом з тим, у жовтні 2016 року відповідачем було проведено тендер на додаткові роботи по Об'єкту.

14.11.2016 сторонами було укладено Договір підряду №303/36/614 УКБ від 14.11.2016 на додаткові будівельні роботи по Об'єкту.

Відповідно до пункту 3.1. Договору №303/36/614 УКБ договірна ціна робіт з будівництва Об'єкта складає 6 018 752, 56 грн.

Судом встановлено, що за Договором підряду №227/ДКБ-366Буд від 28.08.2015 на виконання робіт по Об'єкту (вартість робіт по Договору складає 12 081 927, 22 грн.) фінансування виконаних робіт за Договором здійснено в повному обсязі, у сумі 12 081 927, 22 грн., що підтверджується доданими відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу копіями платіжних доручень на загальну суму 12 081 927, 22 грн. (том 2, а.с. 48-51).

Сторонами також не заперечувався факт здійснення фінансування виконаних робіт за Договором №303/36/614УКБ від 14.11.2016 в повному обсязі на суму 6 018 752, 56 грн.

Водночас, як зазначив позивач, за результатами складання технічних паспортів об'єкта органами БТІ було виявлено розбіжність за параметрами житлової площі, а саме: в головному проекті по об'єкту та в наказі на будівництво передбачалася житлова площа в обсязі 4 343,50 кв.м., а по факту збудованого будинку житлова площа складає 4 803,95 кв. м.

Позивач звертався до відповідача із листами (том 1, а.с. 87-93), у яких повідомляв, що у зв'язку зі зміною житлової площі збудованого об'єкту, з метою своєчасного завершення будівництва та передачі об'єкту в експлуатацію у повному обсязі згідно проекту, необхідним є додаткове виділення коштів для прискорення завершення будівництва та передачі будинку в експлуатацію до кінця серпня 2017 року.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Протоколу наради Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України від 02 серпня 2017 року було вирішено збільшити договірну ціну Договору від 28.08.2015 на 1 299 940, 26 грн., але даних грошових коштів так і не було виділено. Доказів протилежного суду не надано.

У серпні 2017 року підрядник повністю завершив будівництво Об'єкту та 04 жовтня 2017 року отримав Сертифікат про завершення будівництва та готовність об'єкту до експлуатації (том 1, а.с. 97).

Водночас, позивач зазначив, що станом на дату завершення будівництва за відповідачем рахувалась заборгованість у розмірі 2 272 114,95 грн., оскільки відповідач відмовився від її прийняття на себе та просив підписати позивача Акт готовності об'єкту до експлуатації, так як будинок був повністю готовий до експлуатації та виникла необхідність у найкоротший термін видавати ордери та проводити заселення військовослужбовців та учасників АТО в зв'язку з початком опалювального сезону.

На підтвердження здійснення позивачем додаткових будівельних робіт на суму 2 272 114,95 грн. позивачем надано суду складені та підписані сторонами у жовтні 2017 року Акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, згідно яких вартість робіт та витрат становила 2 272 114,95 грн. (том 2, а.с. 2-42).

ТОВ «Київ-Інстал» зазначає, що відповідачем розрахунок із позивачем за вказані будівельні роботи на суму 2 272 114,95 грн. здійснено не було, у зв'язку з чим він і звернувся до суду із позовом у даній справі.

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позову заяву та апеляційній скарзі зазначає, що МОУ виконано усі фінансові зобов'язання перед позивачем за договорами №227/ДКБ-366Буд та №303/36/614УКБ в повному обсязі. Підстави для стягнення із відповідача на користь позивача коштів у сумі 2 272 114,95 грн. відсутні, оскільки сторонами жодних додаткових угод на вказану суму не укладалось, а передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» підстав для збільшення ціни договорів №227/ДКБ-366Буд та №303/36/614УКБ не було.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі та не приймає до уваги заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду.

Відповідно до частини 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів зазначає, що порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств (далі - капітальне будівництво об'єктів), а також комплексів і видів робіт, пов'язаних із капітальним будівництвом об'єктів, визначається Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 (далі, Загальні умови), відповідно до Цивільного кодексу України.

Загальні умови є обов'язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників).

Згідно пункту 88 Загальних умов приймання-передача закінчених робіт (об'єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цими Загальними умовами, іншими нормативними актами та договором підряду.

Передача виконаних робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи (пункт 91 Загальних умов).

Згідно пункту 96 Загальних умов підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до пункту 99 Загальних умов розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

У разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті (пункт 100 Загальних умов).

Аналогічні за змістом положення були закріплені сторонами у пунктах 12.3., 12.4. 12.5., 13.1., 13.4. Договору №227/ДКБ-366Буд від 28.08.2015 та Договору №303/36/614УКБ від 14.11.2016.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем за Договором підряду №227/ДКБ-366Буд від 28.08.2015 на виконання робіт по Об'єкту (вартість робіт складає 12 081 927,22 грн.) та за Договором підряду №303/36/614УКБ від 14.11.2016 на виконання додаткових будівельних робіт (вартість робіт складає 6 018 752,56 грн.) здійснено фінансування виконаних робіт на вказані суми в повному обсязі.

Водночас, із наявного у матеріалах справи Акту від 15.09.2017, підписаного начальником будівельної дільниці ТОВ «Київ-Інстал» Євтуховим З.В., головним інженером проекту КП «Зодчий» Войченко В.В., начальником енергоінспекції абонслужби ДП «Кіровоградтепло» Латаєва І.В. та інженер-інспектора ІТН Південного УКБ Лісовим С.В. та затвердженого начальником Південного УКБ МОУ Мироненко А.Г., вбачається, що на будівництві Об'єкту, на виконання вимог технічних умов на теплопостачання та подачі теплоносія на житловий будинок, необхідно було виконати пусконалагоджувальні роботи обладнання, встановленого на ІІ чергу будівництва у 2009 році в приміщенні теплового пункту житлового будинку, у зв'язку з чим виникла потреба у внесенні в кошторис об'єкту додаткових робіт, не передбачених проектно-кошторисною документацією. Необхідність виконання вказаних робіт виникла при здачі в експлуатацію Об'єкту будівництва.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем були виконані відповідні додаткові будівельні роботи, необхідні для здачі в експлуатацію Об'єкту, про що у жовтні 2017 року між позивачем та відповідачем в особі начальника Південного УКБ МОУ Мироненка А.Г. було підписано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за жовтень 2017 року та Акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року на суму 2 272 114,95 грн.

Так, колегією суддів встановлено, що довідка про вартість виконаних будівельних робіт та Акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року на суму 2 272 114,95 грн., надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, підписані сторонами без будь-яких зауважень щодо обсягу, якості або вартості виконаних позивачем робіт, зазначених у цих документах. В Акті приймання виконаних будівельних робіт, крім того, міститься відмітка інженера технічного нагляду Лісового С.А. про підтвердження об'єму виконаних робіт за жовтень 2017 року.

Відповідачем, у свою чергу, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на спростування факту реального виконання позивачем робіт на суму 2 272 114,95 грн., зазначених в акті та довідці за жовтень 2017 року.

Доказів на підтвердження того, що замовник будівництва в особі директора Південного УКБ МОУ Мироненка А.Г. не мав повноважень на підписання вказаних довідки та акту за жовтень 2017 року, відповідачем суду також надано не було.

Натомість, викладені позивачем у позовній заяві обставини та факт виконання додаткових робіт на суму 2 272 114,95 грн. підтверджено третьою особою-1 (Південним УКБ МОУ) у письмових поясненнях, наданих суду першої інстанції (том 1, а.с. 218-220). Третя особа-1 у своїх поясненнях підтвердила обставини, на які посилався позивач у позовній заяві, зазначивши, зокрема, що в Акті готовності об'єкту до експлуатації кошторисна вартість у сумі 27 410 796, 00 грн. була внесена без урахування несплаченого боргу відповідачем позивачеві. Коштів на виконані та прийняті відповідачем будівельні роботи у сумі 2 272 114, 95 грн. зазначено не було з причини того, що відповідач відмовився від прийняття на себе кредитної заборгованості в сумі 2 272 114, 95 грн. та просив підписати позивача Акт готовності об'єкту до експлуатації, так як будинок був повністю готовий до експлуатації та виникла необхідність у найкоротший термін видавати ордери та проводити заселення військовослужбовців та учасників АТО у зв'язку із початком опалювального сезону. Відповідач пообіцяв позивачеві, що заборгованість буде погашена у найкоротший термін.

Отже, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт виконання позивачем відповідних додаткових будівельних робіт по Об'єкту на загальну суму 2 272 114, 95 грн. Відповідачем в особі Південного УКБ МОУ згідно чинного законодавства прийняті вказані роботи по актам приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в та форми №КБ-3 (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат) без будь-яких зауважень, а тому їх вартість, з огляду на норми статей 875, 879 Цивільного кодексу України та враховуючи закріплені у статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності, має бути сплачена відповідачем позивачу в повному обсязі.

Відповідачем належними, допустимими, достовірними та достатніми у розумінні статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами наведені позивачем обставини не спростовані, сплату заборгованості у розмірі 2 272 114, 95 грн. не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, у зв'язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано задоволені позовні вимоги ТОВ «Київ-Інстал» про стягнення з відповідача заборгованості за виконані будівельні роботи у розмірі 2 272 114, 95 грн.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що прийняття згідно з актами Південним УКБ МОУ виконаних позивачем додаткових робіт не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності у відповідності до положень Закону України «Про публічні закупівлі» зміни такої істотної умови договору підряду, як ціни, не приймаються судом до уваги, оскільки у даному випадку відповідні роботи позивачем були фактично виконані, а замовником в особі Південного УКБ МОУ прийняті на відповідну спірну суму. Крім того, із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що виконання таких робіт було необхідним для здачі Об'єкту в експлуатацію та проведення заселення військовослужбовців та учасників АТО до квартир у зв'язку з початком опалювального сезону, а загальна вартість усіх виконаних по Об'єкту робіт не перевищує загальну кошторисну вартість будівництва, зазначену в експертному звіті щодо розгляду кошторисної частини проектної документації від 13.01.2016 №1232.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Міністерства оборони України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/20837/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/20837/17 залишити без змін.

Матеріали справи №910/20837/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.04.2018.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко