ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 квітня 2018 року Справа № 915/308/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубов’язівський елеватор», 41655, Сумська область, Конотопський район, смт.Дубов’язівка, вул.Трудова, 48

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка – Тера», 54052, м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 23

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: Товариство з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро», 41852, Сумська область, Білопільський район, с.Коршачина, вул.Молодіжна, 1А

про: зобов’язання виконати обов’язок в натурі.

10.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубов’язівський елеватор» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №118 від 04.04.2018 в якій просить суд зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка – Тера» виконати умови Договору №121/НК-16 від 05.07.2016 та на письмову вимогу ТОВ «Дубов’язівський елеватор» провести завантаження на морське судно, яке буду вказано у вимозі, кукурудза 3-го класу в кількості 197 300 кг., яка знаходиться в експортній квоті ТОВ «Дубов’язівський елеватор», власником та експортером якої є ТОВ «Білопілля Агро».

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач відмовився провести відвантаження кукурудзи 3-го класу українського походження врожаю 2016 року в кількості 197 300,00 кг., посилаючись на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2017 року у справі №761/38543/1, якою нібито накладено арешт на дану кукурудзу. Відмова провести відвантаження кукурудзи порушує права позивача, як експортера, щодо заповнення відповідної експертної квоти, а також ставить під загрозу виконання умов договору з ТОВ «Білопілля Агро», що спричинило останньому збитки у вигляді неотриманої виручки від реалізації кукурудзи.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява №№118 від 04.04.2018 не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак позовна заява №1076/ю від 03.04.2018 не відповідає вимогам ст.162 Господарського процесуального кодексу України. Так, позивач в позовній заяві просить суд зобов’язати відповідача виконати умови Договору №121/НК-16 від 05.07.2016, при цьому пунктом 10.1 Договору №121/НК-16 від 05.07.2016 визначено, що договір діє до 30 червня 2017 року включно, позивачем не вказано обставин та доказів щодо продовження строку дії Договору. Позивачем не зазначено номер та дату письмової вимоги на підставі якої він просить зобов’язати відповідача виконати умови Договору та не зазначено, що відповідач відмовив у наданні послуг за письмовою вимогою. Позивачем фактично ставиться вимога на майбутнє, що не дає можливості суду встановити предмет спору.

Не вказано правового обґрунтування наділення позивача правом залучення (визначення в позові) Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро», як 3-тю особу, яка заявляє самостійні вимоги.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Дубов’язівський елеватор» не виконано вимоги частини п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 174, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №118 від 04.04.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубов’язівський елеватор» – залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Дубов’язівський елеватор» усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дубов’язівський елеватор», що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Семенчук