УХВАЛА

04 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 5017/1777/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду у складі Аленіна О.Ю. - головуючого, Жекова В.І., Лавриненко Л.В. від 31 липня 2017 року та ухвалу Господарського суду Одеської області у складі Никифорчук М.І. від 05 липня 2017 року

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Узбережжя-Сервіс"

про стягнення 27 807, 53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" 27 листопада 2017 року звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31 липня 2017 року та ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 липня 2017 року у даній справі, при цьому провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

Вказану скаргу разом зі справою № 5017/1777/2012 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За результатами перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) ухвалою Суду від 12 березня 2018 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" залишено без руху з надання скаржникові строку для наведення інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

03 квітня 2018 року до Суду надійшли пояснення товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" щодо інших підстав для поновлення строку для подання касаційної скарги.

Такою підставою скаржник визначає факт перебування у відпустці співробітника Філії, яка має статус адвоката і з урахуванням останніх змін у процесуальному законодавстві щодо представництва, тільки вона могла подати дану касаційну скаргу.

Однак Суд не вважає наведені причини поважними, оскільки суб'єкт господарювання, яким скаржник являється, мусить завчасно дбати про графіки відпусток своїх працівників і розуміти, що будь-хто з працівників товариства може не тільки піти у відпустку, а і захворіти чи звільнитися.

Господарське процесуальне законодавство надає особі можливість представляти свої інтереси в порядку "самопредставництва" і крім цього, скаржник жодним чином не був обмежений звернутися за наданням правничої допомоги до іншого адвоката.

Інші доводи скаржника не можуть бути оцінені Судом, оскільки по суті зводяться до висловлення суб'єктивної точки зору скаржника на важливість розгляду даного спору касаційним судом.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (див. рішення Суду у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, керуючись підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 119, 174, 234, частиною 3 статті 292, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), статтями 107 - 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31 липня 2017 року та ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 липня 2017 року у справі № 5017/1777/2012.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г