ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.04.2018р. Справа №905/224/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії

«Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»,

м.Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-контакт», м.Слов'янськ

про стягнення штрафних санкцій в сумі 22359,22 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Москаленко А.О.-по дов.

В засіданні суду брали участь:

В судовому засіданні оголошувалась перерва

з 28.03. по 11.04.2018р.

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Одеса, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-контакт», м.Слов'янськ, про стягнення штрафних санкцій в сумі 22359,22 грн., у тому числі штраф в сумі 20790,00 грн. та пеня в сумі 1569,22 грн.

Згідно із ст.46 Господарського процесуального кодексу України 13.03.2018р. до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог від 05.03.2018р., в якій останній збільшив позовні вимоги в частині стягнення пені, зокрема, заявив до стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 25192,92 грн., у тому числі штраф в сумі 20790,00 грн. та пеня у сумі 4402,92 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків з повного та своєчасного постачання товару за договором №ОД/НХ-17-1615НЮ від 18.12.2017р.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец-контракт» зареєстроване за адресою: 84122, Донецька обл., м.Слов'янськ, пров.Андріївський, буд.18А, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

19.02.2018р., 23.02.2018р. відповідні поштові конверти були повернуті органом поштового зв'язку на адресу суду із зазначенням причин повернення (досилання) - інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення.

27.03.2018р. до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-контракт» на позовну заяву.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як встановлено, ухвалою суду від 07.02.2018р. відповідачу було встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових доказів (які можливо доставити до суду). до 26.02.2018р. Вказана ухвала суду отримана відповідачем 03.01.2018р. (повідомлення про вручення поштового відправлення).

Проте, у встановлений судом строк відзив на позов подано не було.

Згідно із ст.118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги відсутність відповідного клопотання відповідача про поновлення пропущеного строк для подання відзиву на позов, суд залишає без розгляду відзив відповідача на позов з доданими до нього документами.

11.04.2018р. на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, за змістом якої позивач збільшив позовні вимоги.

Відповідно до ст.46 Господарського процессуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як встановлено, підготовче засідання було закінчено ухвалою суду 15.03.2018р., внаслідок чого відповідна заява позивача подана після закінчення встановленого строку.

За таких обставин, згідно із ст.118 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги відсутність клопотання позивача про поновлення пропущеного строку, суд залишає без розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог, що надійшла до суду 11.04.2018р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

18.12.2017р. сторонами було підписано договір поставки №ОД/НХ-17-1615НЮ, за умовами якого постачальник передає у власність позивача (замовника), а позивач оплачує товар визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі-товар), які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід'ємною частиною а відповідач (постачальник) передає у власність позивача товар на умовах, зазначених в договорі.

Згідно з п.1.2 договору найменування товару: халати робочі жіночі.

Відповідно до п.3.1 договору кількість та асортимент товару визначається у специфікації (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору.

Загальна сума по договору 103950,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 17325,00 грн. (п.6.4 договору).

Згідно п.5.1 договору товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені графіком поставки (Додаток №2 до договору).

18.12.2017р. сторонами підписано Додаток №1 (Специфікація №1) та Додаток №2 (Графік поставки) до договору, в яких визначено найменування, вимоги, одиниця виміру, кількість та ціна товару, що підлягає поставці.

Відповідно до п.5.2 договору в межах конкретного періоду (кварталу) поставка товару, визначеного графіком поставки, постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки і обсягах, визначених в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом ; електронною поштою ; листом на адресу: 84122, Донецька обл., м. Слов'янськ, пров. Андріївський, буд. 18А).

Строк дії цього договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2017 року, а в частині виконання обов'язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору (п.16.2 договору).

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч.1 ст.174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.202 Господарського кодексу України).

Виходячи зі змісту позовної заяви, 20.12.2017р. позивачем було відправлено заявку №НХ-13/14305 від 19.12.2017р. на поставку халатів жіночих тип А у кількості 630 шт. по ціні 165,00 грн. з ПДВ на суму 103950,00 грн. з ПДВ.

В підтвердження факту відправлення на адресу відповідача даної заявки позивач посилається на експрес накладної Нової пошти №1366 від 20.12.2017р., яка міститься в матеріалах справи.

Згідно наданої позивачем роздруківки з сайту Нової пошти вбачається, що вищевказана заявка була отримана відповідачем 29.12.2017р.

Таким чином, за твердженням позивача, товар за вищевказаною заявкою повинен був бути поставлений відповідачем до 16.01.2018р. включно.

Згідно з п.11.3 договору №ОД/НХ-17-1615НЮ від 18.12.2017р. постачальник за даним договором наступну відповідальність:

- разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявки замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки від вартості непоставленого товару, за кожен день затримки;

- за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник сплачує штраф у розмірі 20% від вартості непоставленої в строк продукції.

На підставі пункту 11.3 договору позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.03.2018р.) штраф у розмірі 20% від вартості непоставленої в строк продукції в сумі 20790,00 грн. та пеню в сумі 4402,92 грн. за період з 16.01.2018р. по 05.03.2018р.

За висновками суду, вказані позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, з огляду на таке.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Таким чином, при зверненні до суду з відповідними вимогами про стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання своїх зобов'язань за договором саме позивач має довести факт такого прострочення.

Як вказувалось вище, відповідно до п.5.2 договору в межах конкретного періоду (кварталу) поставка товару, визначеного графіком поставки, постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки і обсягах, визначених в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом ; електронною поштою ; листом на адресу: 84122, Донецька обл., м. Слов'янськ, пров. Андріївський, буд. 18А).

В підтвердження факту відправлення на адресу відповідача даної заявки позивач посилається на експрес накладної Нової пошти №1366 від 20.12.2017р., яка міститься в матеріалах справи.

Проте, як встановлено судом, згідно вказаної накладної заявка №НХ-13/14305 направлялася позивачем 20.12.2017р. до міста Києва на ім'я Михалко Тимура.

Належних доказів направлення замовлення на адресу відповідача згідно з умовами договору позивачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до п.5.3 договору у разі відсутності письмової заявки замовника в межах конкретного періоду (кварталу) поставки, постачальник самостійно в межах такого періоду визначає дату виконання обов'язку із поставки товару, але не пізніше останнього дня відповідного періоду (кварталу), визначеного графіком поставки.

Згідно додатку №2 до договору сторонами було підписано графік поставки, за змістом якого наявна графа «Кількість по кварталам» та містяться цифри «IV» та « 630».

Відомостей щодо узгодження сторонами у вказаному графіку певного року поставки даний додаток не містить.

Як наслідок, факт прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем з постачання товару за договором є недоведеним.

За таких обставин, враховуючи недоведеність позивачем порушення відповідачем своїх обов'язків за договором, тобто, за відсутністю доказів невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, які тягнуть за собою можливість застосування певного виду відповідальності, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 20790,00 грн. та пені у сумі 4402,92 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 46, 74, 76, 118, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-контакт», м.Слов'янськ про стягнення штрафних санкцій в сумі 25192,92 грн., у тому числі штраф в сумі 20790,00 грн. та пеня у сумі 4402,92 грн.

В судовому засіданні 11.04.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 12.04.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина