УХВАЛА

29 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/773/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" про повернення судового збору

у справі № 914/773/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця"

до Приватного підприємства "Тювик"

про стягнення штрафних санкцій за невиконання договірних зобов'язань на суму 121793,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2017 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" подано касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.20017 у справі № 914/773/17.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі верховного Суду від 09.02.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.20017 у справі № 914/773/17 повернуто скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

21 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про повернення судового збору у розмірі 2760,00 грн, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.20017 у справі № 914/773/17.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу платіжного доручення.

Відтак, повернення судового збору можливе лише за умови надання оригіналу платіжного доручення, згідно з яким воно сплачене.

Однак, в порушення вимог статті 91 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про повернення судового збору не додано доказів сплати судового збору, які додавались до касаційної скарги при зверненні до суду касаційної інстанції, заява не містить навіть посилання на реквізити такого платіжного документа, що унеможливлює прийняття Верховним Судом ухвали про повернення судового збору, оскільки таке повернення здійснюється лише на підставі оригіналу платіжного доручення.

Разом з тим, Верховний Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що дана ухвала не є перешкодою для повторного звернення із заявою про повернення судового збору. При цьому, заявнику необхідно до заяви додати оригінал платіжного документа.

На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, статті 7 Закону України "Про судовий збір", Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.20017 у справі №914/773/17.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Мамалуй

Л. Стратієнко