ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 квітня 2018 року м. Черкаси справа № 16-02/183

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на дії державного виконавця у справі за позовом акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" до фізичної особи-підприємця Мальчін Георгія Васильовича та до товариства з обмеженою відповідальністю "Сінніс, ЛТД" про стягнення 197 889,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23 березня 2010 року позовні вимоги акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" було задоволено повністю та стягнуто солідарно із фізичної особи-підприємця Мальчіна Георгія Васильовича борг по кредиту в сумі 160 000 грн., 26 219 грн. 18 коп. процентів, 11 670 грн. 33 коп. пені, 989 грн. 45 коп. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та із товариства з обмеженою відповідальністю «Сінніс, ЛТД» борг по кредиту в сумі 160 000 грн., 26 219 грн. 18 коп. процентів, 11 670 грн. 33 коп. пені, 989 грн. 45 коп. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення господарським судом Черкаської області було видано наказ від 09 квітня 2010 року.

28.03.2018 господарським судом Черкаської області зареєстровано скаргу публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" № 298/18 від 26.03.2018 на дії державного виконавця, якою скаржник просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Яжука С.С. щодо повернення виконавчого документу стягувачу протиправними;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Черкаській області скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу і провести дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та транспортні засоби: автомобіль НОМЕР_1 і автомобіль LEXUSLS460, державний номер НОМЕР_2.

У справі маються докази того, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" (скорочена назва ПАТ "Укрінком") є правонаступником всіх прав та обов'язків позивача у справі Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" внаслідок зміни найменування.

Згідно відомостей, наявних у справі, державний виконавець 12.10.2017 щодо позивача виніс постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження (а.с. 191).

Відповідно до ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся.

У відповідності до п.а) ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у 10денний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Скаржник надав докази того, що оскаржувану постанову ним було отримано 17.03.2018, а скаргу направлено до суду поштовим зв'язком 26.03.2018, тому строк на подання скарги не порушено і поновлювати його за клопотанням скаржника немає необхідності.

На розгляд скарги жоден з учасників справи не з'явився, що не перешкоджає суду розглянути скаргу. Продовження 10денного строку на розгляд скарги чинним ГПК України не передбачено. Заперечень проти скарги з боку органу ДВС до суду не надходило.

У відповідності до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши доводи скарги на дії ДВС, поданої позивачем, судом встановлено наступне:

Позивач не згоден із діями державного виконавця Яжука С.С. по прийняттю постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.02.2018 з мотивів, що виконавцем не було вчинено всіх заходів до розшуку автомобілів боржника, не було звернуто стягнення на квартиру боржника № 219 по бул. Шевченка, 352 у м. Черкаси.

Скаржник, зокрема, просить суд зобов'язати відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Черкаській області скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і провести дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника (квартиру) та транспортні засоби.

У відповідності до ст.343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Натомість у ЗУ "Про виконавче провадження" йде мова про прийняття рішення судом про визнання незаконною чи скасування в установленому законом порядку постанови державного виконавця (ст. 41). Постанови деражвного виконавця можуть скасовувавтися начальником відділу ДВС (ст. 74 Закону).

Зобов'язальна дія суду повинна бути обґрунтована певними нормами чинного законодавства.

У відповідності до ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи викладене та дещо різні способи захисту порушеного права, які встановлені ГПК України та положеннями ЗУ "Про виконавче провадження", суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом скасування постанови від 26.02.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу, що не суперечить вимозі скаржника та забезпечить йому ефективний захист порушеного права, виходячи з такого:

При прийнятті даної постанови державний виконавець послався на п. 2,9 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", якою передбачено не повернення виконавчого документа стягувачу, а припинення виконавчого провадження, зокрема, з підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними та законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 4 ст. 37 вказаного Закону передбачено, що про припинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову.

Однак Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5

у п.20 передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов'язково роз'яснюється порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У спірній постанові державний виконавець, зокрема, вказав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а заходи, щодо розшуку майна виявлялися безрезультатними. Належна боржнику квартира знаходиться в іпотеці в банку і звернути на неї стягнення можна лише за рішенням суду, виконавчим написом нотаріуса або згідно із договором по задоволення вимог іпотекодержателя.

З інформації про виконавче провадження (а.с. 189-191) відомо, що за боржником зареєстровано 3 легкові автомобілі - ВАЗ 21213, Тойота та Лексус.

При цьому розшукано автомобіль ВАЗ та звернуто на нього стягнення державним виконавцем (а.с. 193-194).

Про долю двох автомобілів державний виконавець інформацію суду не повідомив.

У відповідності до ч. 3 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" - розшук

транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", якщо боржник - фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, то державний виконавець має право припинити виконавче провадження, прийнявши про це відповідну постанову.

Державним виконавцем в заперечення на скаргу не подано жодного доказу про спосіб розшуку двох автомобілів боржника Тойота і Лексус; які довідки про результати розшуку надали правоохоронні органи; кому направлялася на виконання постанова про розшук автомобілів боржника від 28.05.2013 (а.с. 192); який доказ свідчить про безрезультатність розшуку автомобілів. Тому у суду немає переконливих доказів того, що вжиті виконавцем заходи дійсно виявилися безрезультатними.

Отже, в частині неповного вжиття заходів до розшуку автомобілів боржника доводи скаржника суд вважає обґрунтованими.

В частині інформації про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя і це право, як першочергове, належить іпотекодержателю, то спірна постанова державного виконавця є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

З матеріалів виконавчого провадження, право на ознайомлення з якими скаржник має, як учасник виконавчого провадження, скаржником суду не подано доказів, що у боржника було виявлено ще якесь нерухоме майно, крім квартири АДРЕСА_2

Отже, суд приходить до висновку, що спірна постанова від 26.02.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу частково не відповідає вимогам чинного законодавства, яким мав керуватися державний виконавець при її прийнятті. Однак, оскільки розшук і звернення стягнення на майно боржника є цілісним процесом, то часткове скасування цієї постанови лише в частині не розшуканих автомобілів не є можливим і її слід скасувати повністю.

Отже, постанова від 26.02.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав п. 2,9 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" підлягає до скасування.

Оскільки скаржник не надав суду доказів, що автомобілі боржника Тойота і Лексус фактично розшукані, а звертати стягнення на квартиру боржника АДРЕСА_2 кредиторськими вимогами скаржника державний виконавець не має права, то в частині вимог про зобов'язання державного виконавця провести виконавчі дії і звернути стягнення на нерухоме майно (квартиру) та автомобілі Тойота і Лексус у скарзі слід відмовити. В частині автомобілів таке зобов'язання є передчасним.

Оскільки суд прийшов до висновку лише про часткову невідповідність спірної постанови від 26.02.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу вимогам чинного законодавства, то суд також відмовляє скаржнику у повному визнанні протиправними дій державного виконавця Яжука С.С., про що просить скаржник.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 339, 340, 342, 345 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу позивача, публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" № 298/18 від 26.03.2018 на дії державного виконавця -

задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Яжук С.С. відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.02.2018 по ВП № 206501.

У задоволенні решти вимог по скарзі - відмовити.

Зобов'язати старшого державного виконавця Яжук С.С. в порядку ст. 345 ГПК України повідомити суд і заявника про виконання даної ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвалу може бути оскаржено у установленому цим Кодексом порядку.

Суддя Н.М. Спаських