РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2018 р.Справа № 910/364/18

За позовом Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей"

до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Дочірнє підприємство "Край Проперті"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті-Стейт"

3)Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітістейтсервіс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державний реєстратор Комунального підприємства "Подільський

реєстраційний центр Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського

району Хмельницької області Панасюк Наталія Каролівна

про визнання недійсними рішень та дій,

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про визнання недійсними рішень та дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно вчинив дії щодо позасудового стягнення заборгованості по кредитним договорам №119-В/11/55/КЛ та №120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р. та отримав право власності на передане позивачем в іпотеку майно за договором від 19.12.2011 р.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що всі його рішення та дії щодо набуття у власність нерухомого майна, переданого позивачем в іпотеку по договору від 19.12.2011 р. є законними і такими, що здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства і умов договору іпотеки від 19.12.2011 р.; позивачем невірно обрано спосіб захисту його прав.

Ухвалою суду від 16.01.2018 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк до 01.02.2018 р. для усунення недоліків.

31.01.2018 р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 01.02.2018 р. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.02.2018 р.

08.02.018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

13.02.2018 р. від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі третіх осіб.

Протокольною ухвалою від 13.02.2018 р. підготовче засідання відкладено на 14.03.2018 р.

14.03.2018 р. від Дочірнього підприємства "Край Проперті" надійшли пояснення щодо позову.

Ухвалою від 14.03.2018 р. залучено до участі у справі Дочірнє підприємство "Край Проперті", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті-Стейт", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітістейтсервіс" у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача; та залучено Державного реєстратора Комунального підприємства "Подільський реєстраційний центр Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Наталію Каролівну у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2018 р.

21.03.2018 р. від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву.

Протокольною ухвалою від 21.03.2018 р. відкладено судове засідання на 04.04.2018 р.

02.04.2018 р. від ТОВ "Сіті-Стейт" надійшли пояснення, відповідно до яких вказане товариство підтримує позовні вимоги.

03.04.2018 р. електронною поштою від Державного реєстратора Комунального підприємства "Подільський реєстраційний центр Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Наталії Каролівни надійшли пояснення по справу, відповідно до яких вказана третя особа заперечує проти позовних вимог; та клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання 04.04.2018 р. з'явились представники позивача, відповідача та третіх осіб - ДП "Край Проперті", ТОВ "Сіті-Стейт", ТОВ "Сітістейтсервіс". Державний реєстратор у засідання не з'явився.

Представники позивача та ДП "Край Проперті", ТОВ "Сіті-Стейт", та ТОВ "Сітістейтсервіс" у наданих в судовому засіданні поясненнях підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

У судовому засіданні 04.04.2018 р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін та третіх осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.09.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" (надалі - відповідач, банк) та Дочірнім підприємством "КРАЙ ПРОПЕРТІ" (наділі - боржник, третя особа-1) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії номер №119-В/11/55/КЛ, з подальшими змінами і доповненнями (Основний договір 1), та Договір про відкриття кредитної лінії № 120-В/11/55/КЛ, з подальшими змінами і доповненнями (Основний договір 2), за умовами яких ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" було відкрито відновлювальні Кредитні лінії в іноземній валюті в межах ліміту та надано банком кредитні кошти.

19.12.2011 р. між Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" (позивач, іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (нова назва - Публічне акціонерне товариство "СБЕРБАНК"), як іпотекодержателем, укладено іпотечний договір, реєстраційний номер 18716, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. (надалі - Іпотечний договір).

Відповідно до умов Іпотечного договору, позивач передав в іпотеку власне нерухоме майно в забезпечення виконання зобов'язань ДП "Край Проперті" (позичальник) перед ПАТ "СБЕРБАНК" по договорам про відкриття кредитної лінії №№ 119-В/11/55/КЛ; 120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р.

Згідно з пунктами 2.1. та 2.2. Іпотечного договору, іпотекою забезпечуються зобов'язання боржника повернути іпотекодержателю кредити, надані в межах кредитної лінії, а також зобов'язання в строки та в порядку, встановлені кредитними договорами сплачувати проценти за користування кредитами, комісійну винагороду за відкриття та ведення позичкового рахунку, відшкодувати документально підтверджені збитки, завдані невиконанням та/або неналежним виконанням зобов'язань по кредитним договорам, сплатити штрафні санкції за невиконання умов договорів, сплачувати комісійну винагороду за управління коштами кредитної заборгованості.

Предметом іпотеки, згідно з п. 3.1. договору, є комплекс, майновий, загальною площею 13 041,3 (тринадцять тисяч сорок одна ціла три десятих) кв.м, за адресою: Хмельницька обл., Славутський район, с. Крупець, вуя. Хмельницького Б. (вулиця Леніна), буд. 45 (сорок п'ять), реєстраційний номер: 9029223, який належить Іпотекодавцю на праві власності згідно зі Свідоцтвом про право власності серія САС №575489, виданий виконавчим комітетом Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області 28 лютого 2011 року, на підставі рішення №16 від 25 лютого 2011 року, зареєстрованим в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством "Славутське бюро технічної інвентаризації"; та комплекс за адресою: Хмельницька область, Волочиський район, місто Волочиськ, вулиця Копачівська (вулиця Примакова), будинок 3 (три), реєстраційний номер: 8554567, який належить Іпотекодавцю на праві власності згідно з Дублікатом договору кіпівлі-продажу, виданим Приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлєвим М.К. 14 липня 2006 року за реєстровим № 1910, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 14 липня 2006 року за № 421532, та зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 14 липня 2006 року Комунальним підприємством "Волочиське бюро технічної інвентаризації" 14 липня 2006 року за реєстраційним № 8554567, номер запису: 157, в книзі 25, про що виданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 1 1232321 від 14 липня 2006 року.

Як зазначає позивач, 21.12.2017 р. йому стало відомо, що ПАТ "СБЕРБАНК" у зв'язку з наявністю заборгованості позичальника по кредитним договорам, прийняло рішення про застосування позасудового способу врегулювання заборгованості та вчинило дії щодо прийняття права власності на передане в іпотеку майно.

Підстава виникнення права власності, зазначена в Державному реєстрі - "Іпотечний договір та повідомлення-вимога, серія та номер: 5244/5/2-3 від 18.05.2017 р.

У той же час, позивач зазначає, що ПАТ "СБЕРБАНК" прийнято незаконне рішення та вчинено незаконні дії по набуттю права власності на предмет іпотеки з порушенням порядку, визначеного Законом України "Про іпотеку" та Іпотечним договором.

Згідно з п. п. 6.2., 6.3. Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі, якщо в момент настання терміну (строку) виконання Боржником будь-якого Із зобов'язань, зазначених в ст.2. цього договору, воно/и не буде/уть виконане/і або буде/уть виконане/і неналежним чином.

Іпотекодержатель набуває право вимагати дострокового виконання зобов'язань, зазначених в ст.2. цього договору, а якщо його вимога не буде задоволена в 30-денний строк, - звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі:

- порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця та/або Боржника або визнання його/їх банкрутом/ами або при його/їх ліквідації; невиконання або неналежного виконання Боржником будь-якого із зобов'язань за Основним договором 1 та/або Основним договором 2, а також з інших підстав, передбачених Основним договором 1 та/або Основним договором 2, які дають право Іпотекодержателю на дострокове стягнення заборгованості Боржника за Основним договором 1 та/або Основним договором 2;

- невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем будь-якого із зобов'язань за цим договором;

- реорганізації Іпотекодавця та/або Боржника;

- якщо до настання терміну (строку) виконання будь-якого зобов'язання, зазначеного в ст.2. цього договору, Боржник зробить письмову заяву Іпотекодержателю про повну або часткову , неспроможність виконати їх;

- дострокового розірвання Основного договору 1 та/або Основного договору 2 з підстав, передбачених законодавством України та/або Основним договором 1 та/або Основним договором 2 та/або цим договором та невиконання чи неналежного виконання Боржником усіх своїх зобов'язань, які зазначені в ст.2. цього договору;

- якщо Іпотекодержателем буде виявлено недостовірність будь-якої з гарантій, наданих Іпотекодавцем Іпотекодержателю згідно з ст.3. цього договору;

- втрати Іпотекодержателем права на отримання страхового відшкодування за застрахованим Предметом іпотеки з незалежних від Іпотекодержателя причин;

- з інших підстав, передбачених Законом України "Про іпотеку" та іншими актами законодавства України, а також Основним договором 1 та Основним договором 2.

Відповідно до п. п. 6.4., 6.4.1. Іпотечного договору, у разі настання випадків, передбачених в п. 6.2.-6.3. цього договору, Іпотекодержатель реалізує Предмет іпотеки, на який звернено стягнення на підставі рішення суду, вчиненого виконавчого напису нотаріуса. Також у разі настання випадків, передбачених в п. 6.2.-6.3. цього договору, Іпотекодержатель може звернути стягнення шляхом позасудового врегулювання між Сторонами шляхом:

- передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому чинним законодавством України;

- права Іпотекодержателя продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У разі звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність, Іпотекодержатель повідомляє Іпотекодавця в письмовій формі у вигляді листа-повідомлення. про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність. До Іпотекодержателя переходить право власності на Предмет іпотеки на 31 календарний день з дати, яка підтверджує вручення Іпотекодавцю повідомлення про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність (далі - Момент набуття права власності на Предмет іпотеки) за умови, що до цього терміну Іпотекодержателю не буде повернено (сплачено) заборгованість за усіма зобов'язаннями, зазначеними в ст.2 цього договору, в повному обсязі на дату повернення (сплати) заборгованості.

Іпотекодержатель набуває Предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки Предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, якого призначає Іпотекодержатель.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що лист-повідомлення про початок застосування банком позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність у зв'язку з невиконанням кредитних договорів, як це передбачено умовами Іпотечного договору, на адресу позивача не надходив.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Кодексу визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права і обов'язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно зі 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При укладанні Іпотечного договору, сторонами правочину було визначено порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки в п. 6.4.1. договору.

Вносячи до умов Іпотечного договору такий порядок дій Іпотекодержателя у випадку невиконання умов кредитних договорів, сторони за взаємною згодою передбачили додаткові дії банку в порівнянні з вимогами чинного законодавства України, зокрема ст. 35 Закону України "Про іпотеку", для уникнення порушення прав Іпотекодавця і такі дії є обов'язковими для Іпотекодержателя.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач посилається на натупне:

- зважаючи на те, що позичальником не було виконано обов'язок щодо повернення кредитних коштів у строки, встановлені кредитними договорами, у ПАТ "СБЕРБАНК" виникло право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки;

- 19.05.2017 р. ПАТ "СБЕРБАНК" направило повідомлення-вимогу від 18.05.2017 р. № 5244/5/2-3 на адресу Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередило про те, що у випадку невиконання вказаної вимоги ПАТ "СБЕРБАНК" буде вимушене звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом прийняття майна у власність;

- вказана вимогу було отримано позивачем 23.05.2017 року, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення;

- направлена вимога повністю відповідає вимогам ст. ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку" та п. 6.4.1. Іпотечного договору;

- 19.12.2017 р. та 20.12.2017 р. державним реєстратором Комунального підприємства "Подільський реєстраційний центр Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Наталією Каролівною було законно зареєстровано право власності на нерухоме майно за ПАТ "СБЕРБАНК" на підставі іпотечного застереження, що містилося в Іпотечному договорі, у позасудовому порядку.

Як вбачається з інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою для реєстрації за ПАТ "СБЕРБАНК" права власності на майно, належне позивачу, є: Іпотечний договір та повідомлення-вимога № 5244/5/2-3 від 18.05.2017 р.

Із вказаного повідомлення-вимоги вбачається, що банк повідомив іпотекодавця про наявність у позичальника заборгованості по кредитним договорам і запропонував позивачу здійснити погашення повної суми заборгованості по кредитам, вказав складові цієї суми та додав до повідомлення-вимоги детальні розрахунки заборгованості по кредитним договорам, а також банківські реквізити для сплати заборгованості, повідомлення про те, що розмір заборгованості по сплаті таких платежів, як проценти та пеня щодня збільшуються, тому ця частина заборгованості повинна бути сплачена і за період часу, який сплине з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості і по дату фактичного повернення повної суми заборгованості.

Також, у вказаному повідомленні-вимозі зазначено, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, ПАТ "СБЕРБАНК" буде вимушене звернути стягнення на передане в іпотеку майно, з метою стягнення визначеної суми заборгованості/частини, суми заборгованості за кредитними договорами, шляхом прийняття у власність на підставі ст. 6.4.1 іпотечного договору, в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Таким чином, дослідивши зміст повідомлення-вимоги, суд дійшов висновку про те, що вона була направлена з метою повідомлення майнового поручителя про наявність заборгованості, вимогу майновому поручителю здійснити сплату банку заборгованості, із зазначенням всіх складових заборгованості та їх детального розрахунку, а також банківських реквізитів для їх сплати; попередження про те, що у випадку несплати заборгованості банк буде змушений розпочати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

У той же час, процедура позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачена сторонами в застережені про задоволення вимог іпотекодержателя, які містяться в ст. 6 Іпотечного договору. Вказана процедура передбачає попередження позичальника про початок процедури позасудового звернення стягнення на майно в особливий спосіб, що банком зроблено не було.

У повідомленні-вимозі від 18.05.2017 року ПАТ "СБЕРБАНК" повідомив позивача, який не є позичальником по кредитним договорам, про наявність у ДП "Край Проперті" заборгованості. В той же час, банк не надсилав позивачу листа-повідомлення про початок здійснення ним заходів для прийняття предмета іпотеки у власність, як це передбачено умовами укладеного сторонами застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в п. 6.4.1. Іпотечного договору.

Таким чином, банк не мав правових підстав для прийняття рішення про застосування позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність та для здійснення подальших дій, без направлення позивачу передбаченого умовами іпотечного договору листа-повідомлення та спливу тридцятиденного строку з моменту його отримання.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача про те, що рішення банку про застосування заходів позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки є неправомірним також з підстави неправильності розрахунку заборгованості, що не дає змоги встановити реальну суму заборгованості та, відповідно, достовірно встановити погашення зобов'язання за кредитним договором за рахунок нерухомого майна позивача за вартістю, визначеною на час набуття банком права власності не це нерухоме майно.

Згідно положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як свідчить розрахунок заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р., який додано до повідомлення-вимоги від 18.05.2017 р., банком нараховано пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом починаючи з 23.09.2015 р.; пеню за прострочення сплати комісій за кредитом - починаючи з 01.12.2015 р., що є порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як зазначає у позові позивач та вказали у судовому засіданні представники третіх осіб -1 - 3, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті-Стейт" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітістейтсервіс" також являються майновими поручителями Дочірнього підприємства "Край Проперті" перед банком за договорами про відкриття кредитної лінії №№ 119-В/11/55/КЛ; 120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 р. При цьому, банком було набуто у позасудовому порядку право власності на майно ТОВ "Сіті-Стейт", ТОВ "Сітістейтсервіс" та ДП "Край Проперті", ще до реєстрації переходу права власності на майно позивача, внаслідок чого зобов'язання позичальника по кредитним договорам виконано у повному обсязі і звернення стягнення на майно позивача не являється законним.

З цього приводу суд вважає за доцільне зауважити, що після набуття банком права власності на майно ТОВ "Сіті-Стейт", ТОВ "Сітістейтсервіс" та ДП "Край Проперті", відповідно і змінилась сума невиконаних зобов'язань за кредитними договорами, відтак, приймаючи у власність майно позивача, банк мав повідомити останнього, яка саме частина зобов'язань залишилась невиконаною, чого зроблено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд також відхиляє заперечення відповідача щодо невірно обраного позивачем способу захисту своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, викладений в ч. 2 ст. 16 ЦК України, не є вичерпним.

Також, ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Судом встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту хоч і не передбачений прямо законом чи договором, проте не суперечить чинному законодавству України, та надає можливість ефективно здійснити захист порушених прав позивача, відтак, є належним і відповідає фактичним обставинам справи та правовідносинам, що склались між учасниками справи.

Як встановлено ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повістю.

2. Визнати недійсним рішення та дії Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46; ) щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на майно Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10; ), передане в іпотеку згідно з Іпотечним договором від 19.12.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., реєстраційний номер 18716.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (01601,м. Київ, вул. Володимирська, 46; ) на користь Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10; ) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.04.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна