ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 910/1543/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавліська Борщагівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», м. Київ

про забезпечення позову

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області 29.03.2018 року за підсудністю із господарського суду м. Києва надійшла позовна заява (вх.№557/18 від 21.03.2018 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» б/н від 21.03.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою суду від 23.03.2018 року позовну заяву (вх.№557/18 від 21.03.2018 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» б/н від 21.03.2018 року залишено без руху. Зобов'язано позивача усунути недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 23.03.2018 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1» звернулось до суду з заявою б/н від 06.04.2018 року (вх.№50/18 від 06.04.2018 року) про забезпечення позову шляхом:

1) заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1» нежитловим приміщенням, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (ОСОБА_1), 4, та місцями загального користування на першому поверсі та вхідної групи, у тому числі: заборонити перешкоджати нормальній господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1» та/або суборендарям, які орендують частини зазначеного приміщення, заборонити утруднювати в будь-який спосіб доступ до зазначеного приміщення представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1», суборендарів та фізичних осіб-відвідувачів; заборонити відключати зазначене нежитлове приміщення від системи інженерних комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення);

2) заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти будь-які дії, повязані із вилученням з користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1» нежитлового приміщення, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (ОСОБА_1), 4.;

3) заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти будь-які дії, повязані з передачею нежитлового приміщення, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (ОСОБА_1), 4, та місць загального користування на першому поверсі та вхідної групи, в оренду третім особам, у тому числі щодо укладення з третіми особами договорів щодо надання прав на користування зазначеним нежитловим приміщенням, до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» надсилає позивачу необґрунтовані вимоги та претензії, в тому числі про розірвання договору суборенди та повернення орендованого приміщення з погрозами блокування доступу до приміщення та відключення від систем інженерних комунікацій. Тому, на думку позивача, у разі вчинення відповідачем зазначених дій, це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В заяві про забезпечення позову містяться загальні міркування заявника про очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, без надання доказів та без зазначення фактичних обставин, на підтвердження викладеного в заяві. Таким чином, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство повязує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх письмовими та належними доказами.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З поданої заяви вбачається, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову по суті є аналогічними позовним вимогам про визнання права користування та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном, при цьому спір не вирішується по суті.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову, а заявлені позивачем заходи забезпечення позову у даній справі по суті є тотожними позовним вимогам.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1» в задоволенні заяви б/н від 05.06.2018 року (вх.№50/18 від 06.04.2018 року) про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» вчиняти певні дії.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку, встановленому ч.8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць