номер провадження справи 17/152/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 Справа № 908/2535/17

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/2535/17:

за позовною заявою: дочірнього підприємства Газ Мелітополя публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, 72313, Запорізька обл., м. Мелітополь, пр-т 50-річчя Перемоги, 17

до відповідача: комунального закладу Терпіннівська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат Запорізької обласної ради, 72333, Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Терпіння, вул. Таврійська, 66

про стягнення 20 589,82 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 16.01.18 б/н

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 28.02.18 б/н

СУТЬ СПОРУ:

14.12.17 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява дочірнього підприємства Газ Мелітополя публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз (далі ДП Газ Мелітополя ПАТ Мелітопольгаз) до комунального закладу Терпіннівська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат Запорізької обласної ради (надалі КЗ Терпіннівська СЗОШІ) про стягнення 18 927,22 грн. боргу за неналежне виконання грошового зобовязання за договором постачання природного газу від 18.04.16 № Б046, а саме: 17 596,22 грн. пені та 1 331,00 грн. - 3 % річних.

14.12.17 протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями вказаний вище позов передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 14.12.17 судом порушено провадження у справі № 908/2535/17, якій присвоєно номер провадження 17/152/17, судове засідання призначено на 16.01.18.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.17 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), який набрав чинності з 15.12.17.

Згідно з п. 9 Перехідних положень вказаного ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

А тому, в судовому засіданні 16.01.18 суд визначив форму господарського процесу та стадію подальшого розгляду вказаної справи.

Так, в судовому засіданні 16.01.18 судом визначено, що подальший розгляд цієї справи буде здійснюватись в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження в порядку визначеному чинним ГПК України у новій редакції.

Ухвалою суду від 16.01.18 підготовче засідання відкладено на 07.02.18.

06.02.18 на адресу суду до матеріалів справи надійшла уточнена позовна заява за вих. від 06.02.18 № 69 про стягнення 3 % річних та пені за неналежне виконання грошового зобовязання, відповідно до прохальної частини якої позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ДП Газ Мелітополя ПАТ Мелітопольгаз пеню та 3 % річних в розмірі 20 589, 82 грн. (на р/р 2750 ПАТ КБ Приватбанк МФО 313399 КОД ) зазначивши, що вказана уточнена позовна заява (за вих. від 06.02.18 № 69) є фактично заявою про збільшення розміру позовних вимог.

З огляду на те, що вказане право позивача визначене та відповідає положенням п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, в засіданні 07.02.18 уточнену позовну заяву за вих. від 06.02.18 № 69 прийнято судом до розгляду та задоволено.

Ухвалою від 07.02.18 судом відкладено підготовче засідання у справі № 908/2535/17 на 06.03.18.

Ухвалою суду від 26.02.18 відмовлено у задоволенні клопотання директора КЗ Терпіннівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат за вих. від 20.02.18 № 144 про участь у судовому засіданні 06.03.18 в режимі відеоконференції.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 183 ГПК України, в судовому засіданні 06.03.18 (за наявності письмової заяви, яка підписана представниками позивача та відповідача), суд ухвалив закрити підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Крім того, в судовому засіданні 06.03.18 оголошувалась перерва до 20.03.18.

Ухвалою від 20.03.18 оголошено перерву в розгляді справи № 908/2535/17 по суті та призначено судове засідання на 04.04.18.

Оскільки в судове засідання призначене на 16.01.18 жоден із представників сторін не зявився, розпочинаючи із 07.02.18 розгляд справи в судових засіданнях здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

У засіданні суду 04.04.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представників сторін повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивачем, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримано у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 12.12.17 № 693 та в уточненій позовній заяві від 06.02.18 № 69. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь 20 589,82 грн. боргу за неналежне виконання грошового зобовязання за договором постачання природного газу від 18.04.16 № Б046, а саме: 19 258,82 грн. пені та 1 331,00 грн. 3 % річних.

Відповідач в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях проти позову заперечив в повному обсязі з підстав викладених у запереченнях проти позову від 04.01.18 № 12 та у відзиві від 01.03.18 № 180. Заперечуючи проти позовних вимог, уповноважений представник відповідача зазначив про те, що відповідно до п. 4.2.1. договору, оплата газу здійснюється шляхом перерахунку на рахунок позивача 100 % вартості запланованого об'єму постачання газу до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. До позовної заяви надано розрахунок пені та 3 % річних, які нараховані на вартість газу, який було поставлено до моменту укладання договору. Ця обставина також підтверджується актами виконаних робіт від 18.04.16, в яких зазначено, що газ було поставлено у січні, лютому та березні 2016 р. Таким чином, на думку представника відповідача, нарахування відповідно до п. 6.2.1 договору та 3 % річних є безпідставним оскільки на момент постачання газу договір підписано не було. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк для звернення з позовом про стягнення пені. А тому, просить суд застосувати строк позовної давності в частині стягнення пені. Також, представник відповідача зазначає, що в уточненій позовній заяві позивач посилається на п. 11.1 договору, де зазначено, що умови договору застосовуються до відносин сторін, що виникли між ними з 01.01.16. З цього приводу представник відповідача зазначає, що установ відповідача фінансується з бюджету та закупівлю газу може здійснювати виключно на підставі торгів. А відповідно до п. 5 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель», забороняється укладання договорів, які передбачають витрати державних коштів, та/або оплата замовникові товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Відповідно до протоколу переговорів № 19 від 31.03.16 підприємство позивача було визнано постачальником природного газу та з ним укладено відповідний договір. За таких обставин, відповідач вважає, що відповідно до Закону та п. 11.1 договору не може застосовуватись до правовідносин сторін у сфері оплати, так як не узгоджується з приписами діючого на той момент законодавства. Отже, на думку представника відповідача, КЗ Терпіннівська СЗОШІ не порушувались умови прийнятих зобов'язань та закону, через що цей КЗ не може нести відповідальність у вигляді пені та 3 % річних. Просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

18.04.16 між дочірнім підприємством Газ Мелітополя публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз (Постачальник) та публічним акціонерним товариством Мелітопольгаз (Газорозподільне підприємство) та комунальним закладом Терпіннівська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат Запорізької обласної ради (Споживач) укладено договір постачання природного газу № Б046, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобовязався передати у власність (поставити) Споживачу у 2016 р. природний газ для використання у якості палива або сировини, а Споживач зобовязався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно п. 1.2. договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 18.04.16, річний плановий обєм постачання газу 92,202 тис. куб. м.

У відповідності із п. 1.3. договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 18.04.16, місячні планові обєми постачання газу: (тис. куб. м.): січень 17,184; лютий 13,018; березень 11,424; І кв. 41,626; квітень -; травень -; червень -; ІІ кв. -; липень -; серпень -; вересень -; ІІІ кв. -; жовтень 13,000; листопад 17,000; грудень 20,576; IV кв. 50,576.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що:

- з 01.01.16 ціна газу становить 6500,6000 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1300,1200 грн., всього з ПДВ 7800,7200 грн.;

- з 01.02.16 ціна газу становить 6341,6000 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1268,3200 грн., всього з ПДВ 7609,9200 грн.;

- з 01.03.16 ціна газу становить 6357,6000 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1271,5200 грн., всього з ПДВ 7629,1200 грн.

- з 01.04.16 (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 18.04.16), ціна газу становить 6352,9000 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1270,5800 грн., всього з ПДВ 7623,4800 грн.

Відповідно до п. 3.6. договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 18.04.16, загальна сума цього договору на 2016 рік становить 705 833,70 грн. у т.ч. ПДВ.

Згідно із п. 4.1. договору, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 09.00 години (за Київським часом) першого дня місяця до 09.00 години першого дня наступного місяця включно.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в

наступному порядку:

100% місячної вартості запланованого об'єму постачання газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини планового об'єму постачання газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.5. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.1.).

Відповідно до п. 4.3. договору, датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно із п. 5.1. договору, Постачальник має право, зокрема:

- отримувати від Споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів 3, 4 цього договору (п. 5.1.1.).

У відповідності до п. 5.2. договору, Постачальник зобовязаний, зокрема:

- забезпечувати постачання газу на умовах та в об'ємах, визначених договором, за умови дотримання Споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання (п. 5.2.1.);

…

- складати та підписувати акт приймання-передачі газу у порядку, визначеному Договором (п. 5.2.5.).

Підпунктом 5.4.2. п. 5.4. договору, Споживач зобовязаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі оплачувати Постачальнику вартість спожитого газу на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 6.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за договором Сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Розділом 10 вказаного договору передбачено, що:

- спірні питання між Сторонами щодо виконання умов договору вирішуються шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку (п. 10.1.);

- сторони домовились, що строк позовної давності, у т.ч. щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у 3 (три) роки (п. 10.2.).

Згідно із п. 11.1. договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) та відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин Сторін, які виникли між ними з 01.01.16. Цей договір діє в частині постачання газу до 31.12.16, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Судом прийнято до уваги, що вказаний договір (з додатковою угодою до нього) в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається зі змісту позовної заяви у цій справі, на виконання умов договору поставки природного газу від 18.04.16 № Б046, позивач передав (поставив) відповідачу природний газ в обємі 41 626 тис. куб. м. на загальну суму 320 268,58 грн.

Факт здійснення постачання газу відповідачу підтверджується належним чином засвідченими копіями актів приймання-передачі природного газу, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток підприємств без жодних претензій та зауважень.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, п. 4.2. договору, оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

100% місячної вартості запланованого об'єму постачання газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини планового об'єму постачання газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.5. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.1.).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать наявні матеріали цієї справи, відповідач взяті на себе договірні зобовязання належним чином не виконав, а виконав з порушенням умов договору щодо проведення розрахунків.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1 і 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2.1. договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Факт прострочення відповідачем зобовязання з оплати поставленого газу підтверджується матеріалами справи № 908/2535/17.

Судом під час розгляду цієї справи по суті прийнято до уваги те, що відповідач (його представник) в судових засіданнях (зокрема 06.03.18) не ставив під сумнів вірність розрахованих та заявлених до стягнення позивачем розрахунків пені та 3% річних. Поряд з цим, заперечуючи проти задоволення позову повністю вказував на інші обставини…

Позивачем заявлено до стягнення пеню за загальний період з 11.02.16 по 26.04.16, з якої:

- 4 673,35 грн. пені за період з 11.02.16 по 10.03.16;

- 8 687,62 грн. пені за період з 11.03.16 по 10.04.16;

- 4 235,25 грн. пені за період з 11.04.16 по 21.04.16;

- 1 662,60 грн. пені за період з 22.04.16 по 26.04.16.

Таким чином, шляхом підрахунку вказаних сум судом встановлено, що позивачем фактично заявлено до стягнення 19 258,82 грн. пені (19 258,82 грн. = 4 673,35 грн. + 8 687,62 грн. + 4 235,25 грн. + 1 662,60 грн.).

Перевіривши (за допомогою ІПС Законодавство) заявлену позивачем до стягнення суму пені суд дійшов висновку про те, що здійснений позивачем розрахунок пені не є вірним, а саме:

- за нарахування в період прострочення пені за спожитий природний газ в січні 2016 року потрібно рахувати пеню на суму 134 047,57 грн. (сума виставленого рахунку за спожитий природний газ у січні 2016 року) з 10.02.16 (дата початку прострочення платежу) по 26.04.16 (дата останнього дня прострочення платежу), тобто кількість днів прострочення платежу за вказаним рахунком становить 76 днів. А тому, за розрахунком суду, сума пені за вказаний період становить 12 137,53 грн.;

- за нарахування в період прострочення пені за спожитий природний газ в лютому 2016 року потрібно рахувати пеню на суму 99 065,93 грн. (сума виставленого рахунку за спожитий природний газ у лютому 2016 року) з 10.03.16 (дата початку прострочення платежу) по 26.04.16 (дата останнього дня прострочення платежу), тобто кількість днів прострочення платежу за вказаним рахунком становить 47 днів. Тому, за розрахунком суду, сума пені за вказаний період становить 5 516,29 грн.;

- за нарахування в період прострочення пені за спожитий природний газ в березні 2016 року потрібно рахувати пеню на суму 87 155,06 грн. (сума виставленого рахунку за спожитий природний газ у березні 2016 року) з 11.04.16 (дата початку прострочення платежу) по 26.04.16 (дата останнього дня прострочення платежу), тобто кількість днів прострочення платежу за вказаним рахунком становить 15 днів. Тому, за розрахунком суду, сума пені за вказаний період становить 1 500,21 грн.

У звязку з чим сума пені за вказаний період становить 19 154,03 грн. (19 154,03 грн. = 12 137,53 грн. + 5 516,29 грн. + 1 500,21 грн.

В іншій частині заявлених вимог щодо стягнення пені судом відмовляється, як не обґрунтована сума заявлених вимог.

Крім того, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 1 331,00 грн. (за період з 11.02.16 по 26.04.16) - 3 % річних.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Позивачем нараховано до стягнення 3 % річних, а саме:

- 318,64 грн. за період з 11.02.16 по 10.03.16;

- 592,34 грн. за період з 11.03.16 по 10.04.16;

- 420,03 грн. за період з 11.04.16 по 26.04.16.

Перевіривши (за допомогою ІПС Законодавство) заявлену позивачем до стягнення суму 3 % річних суд дійшов висновку про те, що здійснений позивачем розрахунок 3 % річних не є вірним, а саме:

- за нарахування в період прострочення пені за спожитий природний газ в січні 2016 року потрібно рахувати 3 % річних на суму 134 047,57 грн. (сума виставленого рахунку за спожитий природний газ у січні 2016 року) з 10.02.16 (дата початку прострочення платежу) по 26.04.16 (дата останнього дня прострочення платежу), тобто кількість днів прострочення платежу за вказаним рахунком становить 76 днів. У звязку з чим, за розрахунком суду, сума 3 % річних за вказаний період становить 835,05 грн.;

- за нарахування в період прострочення 3 % річних за спожитий природний газ в лютому 2016 року потрібно рахувати 3 % річних на суму 99 065,93 грн. (сума виставленого рахунку за спожитий природний газ у лютому 2016 року) з 10.03.16 (дата початку прострочення платежу) по 26.04.16 (дата останнього дня прострочення платежу), тобто кількість днів прострочення платежу за вказаним рахунком становить 47 днів. А тому, за розрахунком суду, сума 3 % річних за вказаний період становить 381,65 грн.;

- за нарахування в період прострочення 3 % річних за спожитий природний газ в березні 2016 року потрібно рахувати 3 % річних на суму 87 155,06 грн. (сума виставленого рахунку за спожитий природний газ у березні 2016 року) з 11.04.16 (дата початку прострочення платежу) по 26.04.16 (дата останнього дня прострочення платежу), тобто кількість днів прострочення платежу за вказаним рахунком становить 15 днів. Тому, за розрахунком суду, сума 3 % річних за вказаний період становить 107,16 грн.

У звязку з чим сума 3 % річних за вказаний період становить 1 323,86 грн. (1 323,86 грн. = 835,05 грн. + 381,65 грн. + 107,16 грн.).

В іншій частині заявлених вимог щодо стягнення 3 % річних судом, через не обґрунтованість та не доведеність відмовляється.

Судом, через безпідставність, відмовлено відповідачу в задоволені клопотання щодо застосування строку позовної давності в частині стягнення пені, яке викладене у запереченні проти позову від 04.01.18 № 12.

Відмовляючи в задоволені вказаного клопотання суд керувався договором від 18.04.16 № Б046 згідно п. 10.2. якого … сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у 3 (три) роки.

Наведене вище надає суду підстави для висновку про те, що сторони (в особі уповноважених керівників (директорів) самі визначили строк позовної давності підписуючи договір постачання природного газу № Б046 від 18.04.16. А тому, суд виходить з того, що строк позовної давності за таким договором не настав.

Розглядаючи вказану справу по суті спору судом враховано той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 10.04.14 № 1197-VII (далі Закон № 1197-VII), в редакції, яка була чинною станом на 18.04.16, тобто станом на час підписання договору про постачання природного газу № Б046, цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт та послуг за умови, що вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює, або перевищує 200 000 грн., а робіт 1 500 000 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону № 1197-VII (у відповідній редакції), переговорна процедура закупівлі - це процедура, що використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками…

Частиною 1 ст. 12 Закону № 1197-VII (у відповідній редакції), було визначено, що закупівля може здійснюватись шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; двоступеневі торги; запит цінових пропозицій; попередня кваліфікація учасників; переговорна процедура закупівлі.

Вбачається, що переговорна процедура закупівель застосовується замовником, як виняток, у разі наявності умов, визначених у ч. 2 ст. 39 Закону № 1197-VII. Зокрема, у разі відсутності конкуренції (у т.ч. з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником, за відсутності при цьому альтернативи.

У залежності від предмета закупівлі, який визначається замовником відповідно до Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 26.07.10 № 921 (зі змінами) та умови для застосування переговорної процедури закупівлі, замовник самостійно готує документи, необхідні для проведення такої процедури на підставі експертних, нормативних, технічних та ін. документів, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону № 1197-VII, виданих уповноваженими на це органами (організаціями, установами).

При цьому, НКРЕКП листом від 09.07.15 № 6697/16/61-15, який розміщено на офіційному сайті за адресою в мережі Інтернет www.nerc.gov.ua, надано перелік ліцензіатів з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом із зазначенням території ліцензованої діяльності по кожному постачальнику природного газу за регульованим тарифом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 40 Закону № 1197-VII встановлено, що договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 184 ГК України визначено особливості укладання господарських договорів на основі типових договорів та передбачено, що укладення господарських договорів на основі типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше, як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування типового договору.

При цьому, ст. 179 ГК України визначено загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобовязання. Зокрема, встановлено, що Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати субєктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Так, Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом затверджено постановою НКРЕКП від 22.01.15 № 35 (зареєстровано в Мінюсті 14.02.15 за № 172/26617).

Судом враховано, що відповідно до Типового договору, договір укладається між трьома субєктами ринку природного газу - постачальником природного газу за регульованим тарифом, газорозподільним/газотранспортним підприємством та споживачем природного газу (юридична особа/фізична особа-підприємець).

Пунктами 1.1, 1.3. Типового договору передбачено, що постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з термінами та визначеннями Типового договору природний газ (природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ) - корисна копалина, яка є сумішшю вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск - 760 мм ртутного стовпчика і температура - 20 градусів за Цельсієм) і є товарною продукцією.

При цьому, відповідно до пункту 2.5 Порядку, визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 26.07.10 № 921 (зі змінами), у разі якщо при здійсненні замовником закупівлі товарів передбачається також закупівля послуги (послуг), повязаної з поставкою товару (зокрема послуги з транспортування, установки, монтажу, наладки, інсталяції програмного забезпечення, навчання персоналу тощо), предметом закупівлі в такому разі є товари за умови, що вартість такої послуги (таких послуг) не перевищує вартості самих товарів.

Отже, в рамках Типового договору споживач оплачує постачальнику вартість газу, як товару, і наданих послуг з постачання, транспортування та розподілу природного газу на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, що передбачено пунктами 4.2, 4.7 Типового договору.

Поряд з цим, згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Таким чином, оскільки газопостачальні підприємства, утворені в результаті відокремлення діяльності з розподілу та постачання природного газу, отримали в НКРЕКП ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом з 01.07.15 та ураховуючи ч. 3 ст. 631 ЦК України, у разі укладення договору про закупівлю за результатом проведення переговорної процедури закупівлі на підставі п. 2 ч. 2 ст. 39 Закону № 1197-VII, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Текст договору від 18.04.16 № Б046, зокрема його (договору) п. 11.1., свідчить, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності). Крім того, що відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України, умови цього договору застосовуються до відносин Сторін, які виникли між ними з 01.01.16. Цей договір діє в частині постачання газу до 31.12.16, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

А тому, як наслідок, на підставі вищевикладеного, судом відхиляються твердження відповідача викладені у відзиві за вих. від 01.03.18 № 180 в частині того, що « … відповідно до п. 5 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» забороняється укладання договорів, які передбачають витрати державних коштів, та/або оплата замовникові товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом; … що відповідно до Закону та п. 11.1 договору не може застосовуватись до правовідносин сторін у сфері оплати, так як не узгоджується з приписами діючого на той момент Законодавства».

При прийнятті вказаного рішення судом враховано, що природній газ постачався позивачем відповідачу, який є комунальним закладом спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат (тобто закладом, де навчаються діти) - саме в зимовий, опалювальний період 2016 року (січень-березень). Більш того, жодних звернень чи дій з боку відповідача щодо їх відмови від споживання (постачання від позивача) природного газу в зимовий опалювальний період 2016 року матеріали цієї справи не містять.

Крім того, позивачем не вчинялись дії щодо відключення мереж відповідача від споживання природного газу в наведений вище зимовий період 2016 року.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 129, 202, 236, 237, 238, 240 та розділом ХІ Перехідних положень ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального закладу Терпіннівська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат Запорізької обласної ради (72333, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння, вул. Таврійська, буд. 66, ) на користь дочірнього підприємства Газ Мелітополя публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз (72313, Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, буд. 17, ) 19 154 (девятнадцять тисяч сто пятдесят чотири) грн. 03 коп. пені, 1 323 (одна тисяча триста двадцять три) грн. 86 коп. 3 % річних та 1 591 (одна тисяча пятсот девяносто одна) грн. 30 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.04.18

Суддя В.Л. Корсун