УХВАЛА

м. Київ

02.04.2018Справа № 910/8397/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг"

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1) Київської міської ради

2) Київської міської державної адміністрації

3) Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 2 705 379 935,83 грн., розірвання договору та витребування майна

за участю Прокуратури міста Києва

за зустрічним позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг"

про визнання недійсним пункту договору

Представники учасників процесу:

від скаржника (КП "Київський метрополітен"): Ковтун Т.О. (довіреність), Ковбасюк В.А. (довіреність)

від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України: Бігдан А.В.(довіреність)

від ТОВ "Укррослізинг": Барсегян М.Х. (довіреність)

від Київської міської ради: Панасюк Ю.О. (довіреність)

від Київської міської державної адміністрації: не з'явився

від Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): Єсик Т.О. (довіреність)

від прокуратури міста Києва: Морозов В.Ю.(посвідчення)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Босий В.П.) перебувала справа № 910/8397/16 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг" до Комунального підприємства "Київський метрополітен", за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення ,83 грн., розірвання договору та витребування майна та за зустрічним позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг" про визнання недійсним пункту договору.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.09.2016 у справі № 910/8397/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг" задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Київський метрополітен" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг" заборгованість з оплати частини вартості предмета лізингу у розмірі 396 828 349 грн. 71 коп., заборгованість з оплати відсотків за користування предметом лізингу у розмірі 116 766 204 грн. 27 коп., інфляційні у розмірі 235 028 314 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 25 332 102 грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 55489 грн. 35 коп. В іншій частині у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг" відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства "Київський метрополітен" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 у справі № 910/8397/16 змінено, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції:

"Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства "Київський метрополітен" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг" заборгованість з оплати вартості частини предмету лізингу у розмірі 365 972 194, 84 грн., заборгованість з оплати відсотків за користування предметом лізингу у розмірі 112 303 827, 30 грн., інфляційні втрати у розмірі 229 098 329, 81 грн., пеню за неналежне виконання зобов'язання в розмірі 42 027946, 73 грн., коефіцієнт коригування у розмірі 1 191 237276, 82 грн., 3 % річних у сумі 25 332, 90 грн., 123 813,30 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 144 461,80 грн. по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. В іншій частині первісного позову відмовити. В задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства "Київський метрополітен" відмовити повністю".

06.02.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 в частині задоволення позову про стягнення пені в розмірі 42 027 946, 73 грн. скасовано та в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено; в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі № 910/8397/16 залишено без змін.

14.09.2017 Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України по справі № 910/8397/16.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.11.2017 (суддя Чинчин О.В.) скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України у справі № 910/8397/16 залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/8397/16 скасовано.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/237 від 14.03.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи в зв'язку з перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці.

В результаті проведення повторного автоматизованого розподілу, матеріали оскарження у справі № 910/8397/16 для розгляду скарги передано судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.03.2018 суддею Гулевець О.В. прийнято до розгляду скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, розгляд скарги призначено на 27.03.2018.

Присутній в судовому засіданні 27.03.2018 представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України надав суду письмовий відзив на скаргу, в якому відділ проти скарги Комунального підприємства "Київський метрополітен" заперечив.

Представник скаржника в судовому засіданні 27.03.2018 надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови від 02.02.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП №55700556 з примусового виконання наказу №910/8797/16 виданого 06.02.2017 Господарським судом міста Києва, згідно із п. 3 якої державним виконавцем вирішено стягнути з КП "Київський метрополітен" виконавчий збір у сумі 178388334,92 грн.

В судовому засіданні 27.03.2018 відкладено розгляд скарги на 02.04.2018, направлено Київській міській державній адміністрації та Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомлення про відкладення розгляду скарги на 02.04.2018.

02.04.2018 через відділ діловодства суду скаржником надано судову практику.

Представник скаржника в судовому засіданні 02.04.2018 надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України надала пояснення щодо заперечень на скаргу.

Представники Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та прокурор скаргу КП "Київський метрополітен" підтримали.

Представник ТОВ "Укррослізинг" проти скарги заперечив.

Розглянувши в судовому засіданні 02.04.2018 скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України суд встановив наступне.

У своїй скарзі скаржник просить суд за результатами розгляду скарги винести ухвалу, якою скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 54589710) з примусового виконання постанови (ВП 53587903) про стягнення з КП "Київський метрополітен" виконавчого збору у розмірі 166 344 670,47 грн., винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І. В.

В обґрунтування скарги, скаржник посилається на те, що відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі наступних пред'явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання, а тому для стягнення виконавчого збору, повинна бути наявність відкритого виконавчого провадження та документу за яким здійснюються виконавчі дії.

Також скаржником зазначено, що згідно із п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", в підтвердження чого скаржник посилається на лист Головного управління державної казначейської служби України в м. Києві № 5-09/3533-10724 від 30.08.2017.

Крім того, в судових засіданнях в обґрунтування своєї скарги скаржник зазначив про наявність подвійного стягнення суми виконавчого збору, в підтвердження чого посилався на постанову від 02.02.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП №55700556 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 по справі №910/8397/16.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (у редакції чинній від 17.02.2017) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язано виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено судом на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 53587903 (постанова від 16.03.2017 про відкриття виконавчого провадження) про стягнення з Комунального підприємства "Київський метрополітен" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррослізинг" заборгованості з оплати вартості частини предмету лізингу у розмірі 365 972 194 (триста шістдесят п'ять мільйонів дев'ятсот сімдесят дві тисячі сто дев'яносто чотири) грн. 84 грн., заборгованості з оплати відсотків за користування предметом лізингу у розмірі 112 303 827 (сто дванадцять мільйонів триста три тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 30 коп., інфляційні втрати у розмірі 229 098 329 (двісті двадцять дев'ять мільйонів дев'яносто вісім тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 81 коп., пеню за неналежне виконання зобов'язання в розмірі 42 027 946 (сорок два мільйони двадцять сім тисяч дев'ятсот сорок шість) грн. 73 коп., коефіцієнт коригування у розмірі 1 191 237 276 (один мільярд сто дев'яносто один мільйон двісті тридцять сім тисяч двісті сімдесят шість) грн. 82 коп., 3 % річних у сумі 25 332 102 (двадцять п'ять мільйонів триста тридцять дві тисячі сто дві) грн. 90 коп., 123 813,30 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 144 461,80 грн. по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Пунктом 3 постанови від 16.03.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП 53587903 постановлено стягнути з боржника (Комунального підприємства "Київський метрополітен") виконавчий збір у розмірі 196623995,35 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

28.08.2017 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява стягувача за підписом генерального директора ТОВ "Укррослізинг" Павсюк В.В. та виконавчого директора ТОВ "Укррослізинг" Мендограло I.A. про повернення виконавчого документу на підставі статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою від 28.08.2017 наказ Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/8397/16 повернуто стягувачу згідно із п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа.

Частиною 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній станом на 28.08.2017) передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному нормами Закону України "Про виконавче провадження", у відповідності до якого в даному випадку, передбачено можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема, після повернення виконавчого документа стягувачу згідно статті 37 Закону.

На виконання приписів ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки наказ суду було повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець 28.08.2017 виніс постанову про стягнення з Комунального підприємства "Київський метрополітен" суми виконавчого збору у розмірі 166344670,47 грн.

29.08.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В., у відповідності до ст. 24-27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54589710 з примусового виконання постанови №53587903 від 28.08.2017 про стягнення з КП "Київський метрополітен" суми виконавчого збору у розмірі 166344670,47 грн.

Таким чином, оскільки наказ Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/8397/16 було повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", в силу приписів ч. 3 ст. 40 вказаного Закону на державного виконавця покладено обов'язок забезпечити стягнення з боржника несплаченої суми виконавчого збору, в даному випадку у сумі 166344670,47 грн.

З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи положення Закону України "Про виконавче провадження" постанова від 29.08.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП №54589710 з примусового виконання постанови ВП №53587903 про стягнення з КП "Київський метрополітен" виконавчого збору у розмірі 166 344 670,47 грн. винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І. В. у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та у межах наданих держаному виконавцю цим Законом повноважень.

При цьому, ні пункт 3 постанови від 16.03.2017 про відкриття виконавчого провадження, ні постанова від 28.08.2017 про стягнення виконавчого збору скаржником не оскаржені та в установленому законом порядку не скасовувались та нечинними не визнавались.

За таких обставин, постанова від 29.08.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 166 344 670,47 грн. винесена державним виконавцем на підставі чинних постанов та в силу приписів ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", а тому посилання скаржника на те, що оскаржувана постанова, в порушення приписів ч. 6 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесена передчасно та за відсутності документу за яким здійснюються виконавчі дії є безпідставними.

При цьому, суд зазначає, що приписами ч. 6 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі наступних пред'явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Натомість, оскаржувана постанова прийнята не за умов наступного пред'явлення державному виконавцю до виконання виконавчого документа, а як встановлено судом вище, з підстави передбачених приписами ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", а саме повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Посилання скаржника в обґрунтування своїх доводів щодо подвійного стягнення на прийняту державним виконавцем постанову від 02.02.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП №55700556 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/8397/16 є безпідставними, оскільки вказана постанова була прийнята вже після оскаржуваної у даному провадженні постанови від 29.08.2017, тобто після виникнення між учасниками виконавчого провадження спірних відносин щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 28.08.2017 про стягнення виконавчого збору.

За таких обставин, доводи скаржника про те, що постанова від 29.08.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору свідчить про подвійне стягнення виконавчого збору з боржника є необґрунтованими.

Також у своїй скарзі скаржник посилається на те, що в силу п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням листа Головного управління державної казначейської служби України в м. Києві №5-09/3533-10724 від 30.08.2017 підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Так, у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Однак, такі посилання скаржника є помилковими, оскільки виконання рішення суду по справі №910/8397/16 не здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в підтвердження своєї позиції скаржником не надано. Лист Головного управління державної казначейської служби України в м. Києві №5-09/3533-10724 від 30.08.2017 відповідних обставин не підтверджує та зі змісту листа вбачається, що останній містить запит щодо надання роз'яснень про надання інформації про виконання рішення суду.

Посилання скаржника на позицію Верховного Суду наведену у постанові від 15 лютого 2018 року по справі № 910/1587/13 за результатами розгляду у касаційному порядку скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за висновками суду є помилковими, оскільки зі змісту постанови Верховного Суду вбачається, що між учасниками виконавчого провадження виникли спірні відносини з інших правових підстав, а постанова про стягнення виконавчого збору як встановлено судами прийнята за відсутності постанови про закінчення виконавчого провадження згідно статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" чи постанови про повернення виконавчого документа згідно статті 37 вказаного Закону.

Надані скаржником постанова Вищого господарського суду України по справі №19/82, постанова Верховного Суду України про справі №3-341гс16, також стосуються інших правових відносин, а зі змісту вказаних постанов, вбачається що виконавче провадження здійснювалось у відповідної до Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була чинною до набрання чинності редакції Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №53587903 від 28.08.2017 про стягнення виконавчого збору діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про виконавче провадження".

Обґрунтованих доказів, які б спростовували правомірність відкриття виконавчого провадження ВП №54589710 з примусового виконання постанови №53587903 від 28.08.2017 про стягнення з КП "Київський метрополітен" суми виконавчого збору у розмірі 166344670,47 грн., скаржник не навів.

З урахуванням наведеного, підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 54589710) з примусового виконання постанови (ВП 53587903) про стягнення з КП "Київський метрополітен" виконавчого збору у розмірі 166 344 670,47 грн., винесеної головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. відсутні.

За таких обставин, скарга Комунального підприємства "Київський метрополітен" визнається судом необґрунтованою.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Комунального підприємства "Київський метрополітен" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись ст. ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Комунального підприємства "Київський метрополітен" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити.

Ухвала набрала законної сили 02.04.2018 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.04.2018.

Суддя О.В. Гулевець