ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р.Справа № 922/490/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Командитного товариства "Концерн "Райський уголок", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Халілова Ніязі Сади Огли, м. Харків
про стягнення коштів в сумі 195000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Командитне товариство "Концерн "Райський уголок", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця Халілова Ніязі Саді Огли заборгованість за договором оренди б/н від 01.01.13 р. в сумі 195000,00 грн. та 2925,00 грн. судового збору, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за вищезазначеним договором оренди.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 20.03.2018 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 02.04.2018 року до 11:00, для надання відповідачу можливості подати свої заперечення на позов.

Представник позивача у судове засідання 02.04.2018 року не з'явився, про час та місце був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання 02.04.2018 року не з'явився, письмовий відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 20).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що норми статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлюють принципи диспозитивності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, беручи до уваги приписи статті 129 Конституції України, які визначають одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами, на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 січня 2013 року між Командитним товариством "Концерн "Райський уголок" (позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Халіловим Ніязі Саді Огли (відповідач, орендар) було укладено договір оренди приміщення (далі - Договір; а.с. 9), відповідно до умов якого, орендодавець в порядку та на умовах визначним договором передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 105,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному об'ємі та передав відповідачу у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 105,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 4.2.1. Договору, орендна плата становить від 5680,80 грн. до 13000.00 гри. в місяць у т.ч. НДС 20 %.

В п. 4.2.2. Договору закріплено, що орендна плата сплачується авансовим платежем у строк до 15.05.2013 р. за весь період.

На виконання умов Договору, відповідач сплатив 68169,00 грн. за оренду приміщення за 2013 рік, що підтверджується квитанцією до прибутково касового ордера №251 від 14.05.2013 року.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що він діє з 01.01.2013 року. по 31.12.2013 року.

Однак, після закінчення строку дії Договору відповідач займані приміщення не повернув та продовжив ними користуватись, проти чого позивач не заперечував.

Пунктом 5.5. Договору передбачено, що розрахунки продовжуються до повної ліквідації заборгованості, незалежно від того, чи закінчився строк його дії.

Позивач зазначає, що за період з 01 січня 2014 року по 01 березня 2015 року орендна плата відповідачем не сплачувалась.

25 лютого 2015 року листом № 9 (а.с. 11) позивач звернувся до відповідача із вимогою негайно сплатити заборгованість з оплати орендної плати у розмірі 182000,00 гривень шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок позивача, негайно звільнити нежитлові приміщення, що були предметом оренди, від належного відповідачу майна та провести передачу зазначених приміщень орендодавцеві в порядку, передбаченому Договором.

05 березня 2015 року відповідачем було надане гарантійне зобов'язання щодо погашення суми боргу, визначеної у листі-вимозі № 9 у розмірі 182000,00 грн. (а.с. 12). Зазначену заборгованість, а також суму орендної плати за квітень 2015 року в розмірі 13000,00 грн., що загалом становить 195000,00 грн., відповідач зобов'язався сплатити у строк до 13 березня 2015 року.

Проте, станом на час розгляду справи, відповідач заборгованість в сумі 195000,00 грн. не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Стаття 764 ЦК України передбачає такий правовий механізм, як поновлення договору найму, який зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач після закінчення строку дії Договору займані приміщення не повернув та продовжив ними користуватись за згодою позивача.

Таким чином, Договір було пролонговано на той самий строк та на тих самих умовах.

Проте, за період з 01 січня 2014 року по 01 березня 2015 року орендна плата відповідачем не сплачувалась.

Відповідач визнав заборгованість за Договором за період з 01 січня 2014 року по 01 березня 2015 року в сумі 195000,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 12).

Станом на момент розгляду справи, відповідач 195000,00 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання грошових зобов'язань за Договором.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 195000,00 грн. нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, ч. 3 ст. 509, ч. 1 ст. 759, ч.ч. 1, 5 ст. 762, ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 283, 285 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Халілова Ніязі Саді Огли (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Командитного товариства "Концерн "Райський уголок" (61057, м. Харків, провулок Кравцова 19, ) заборгованість в сумі 195000,00 грн. та 2925,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.04.2018 р.

Суддя О.В. Смірнова