ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2927/17

Позивач: Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області

Відповідач: Громадська організація «Маяк» (65028, м. Одеса, вул. Армійська, б. 10-А, )

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» (65026, м. Одеса, пл. Митна, б. 1, )

про стягнення збитків у розмірі 624 631 грн. 68 коп.

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності № 480 від 20.07.2017 р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 - на підставі довіреності № 13/18 від 02.01.2018 р.;

Від третьої особи: ОСОБА_4 - на підставі довіреності № 220/223/д від 10.05.2017 р.

Суть спору: Позивач, Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації (далі - ГО) «Маяк» про стягнення збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 624 631 грн. 68 коп.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.11.2017 р. порушено провадження у справі № 916/2927/17, прийнято позовну заяву до розгляду та залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» (далі- ДП «ОМТП»).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.12.2017 р., у звязку із набранням чинності Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-УІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справу прийнято до розгляду за правилами нової редакції ГПК України в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 лютого 2018 р. на підставі ст. 185 ГПК України закрито підготовче провадження у справі № 916/2927/17 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 01.03.2018 р. У судовому засіданні, що відбулося 01.03.2018р. відкрито судовий розгляд справи № 916/2927/17 по суті. В ході проведення розгляду справи по суті судом оголошувалась перерва до 29.03.2018 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ГО «Маяк» проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ДП «Одеський морський торговельний порт» повністю підтримує позицію відповідача у справі.

Позивач у справі - Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області зазначає, що згідно Державного акту на право постійного користування землею серія ОД 13-26, виданого Фонтанською сільською радою 23.10.1996 р. відповідно до рішення Фонтанської сільської ради народних депутатів від 16.10.1996 р. № 25, Одеському морському торговельному порту у постійне користування надано земельну ділянку площею 2,0 га згідно з планом користування.

15 березня 2005 р. між ДП «ОМТП» (власник) та ГО «Маяк» (Сервітуарій) був укладений Договір про встановлення сервітуту, відповідно до якого Власник надає Сервітуарію право обмеженого користування на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Комінтернівський (Лиманський) р-н, с. Фонтанка та розташоване на земельній ділянці, відведеній порту відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серія ОД 13-26, а Сервітуарій зобовязується оплачувати всі встановлені державою збори та платежі зав користування земельною ділянкою в розмірах, передбачених нормативно-правовими актами. Метою цього Договору є забезпечення Сервітуарію можливості експлуатації, що знаходиться на обєкті сервітуту нерухомого майна, що належить Сервітуарію. Додатком №1 до Договору є схема земельної ділянки, на якій встановлюється сервітут. Згідно п.3.2. Договору сервітут є постійним та безстроковим. Договір сервітуту зареєстровано відповідно до вимог законодавства 16.12.2014 р.

Позивач у справі зазначає, що будь-яких інших рішень щодо передачі ДП «ОМТП» або ГО «Маяк» у користування земельних ділянок, розташованих біля сформованої земельної ділянки кадастровий номер :02:002:2618, Фонтанською сільською радою не приймалося, договори оренди земельних ділянок з цими юридичними особами не укладалися.

Позивач зазначає, що численними перевірками, що проводилися контролюючими органами, було встановлено факти недотримання ГО «Маяк» меж земельної ділянки, яка передана для обслуговування бази відпочинку за Договором про встановлення сервітуту, встановлено зміни конфігурації земельної ділянки та користування земельною ділянкою без належного оформлення правовстановлюючих документів. Про необхідність усунення порушень вимог чинного законодавства ГО «Маяк» неодноразово вказувалось, однак вжиті заходи не дали результатів, та земельна ділянка комунальної власності територіальної громади села Фонтанка загальною площею 0,9386 га, за даними позивача, починаючи з 2015 року використовується ГО «Маяк» для розміщення обєктів бази відпочинку без відповідних правовстановлюючих документів.

Позивач зазначає, що за результатами перевірки Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області керівнику ГО «Маяк» було видано припис щодо усунення виявлених порушень земельного законодавства та рекомендовано Фонтанській сільській раді визначити збитки, заподіяні територіальній громаді села Фонтанка внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності без правовстановлюючих документів.

Як зазначив позивач, комісією по визначенню розміру збитків, спричинених в результаті використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, створеною Лиманською районною державною адміністрацією, у відповідності до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 284 від 119.04.1993р., у вересні 2017р. визначено розмір збитків, заподіяних ГО «Маяк» у звязку із самовільним використання земельної ділянки за період з 2015-2017 р. р. При цьому, позивач зазначає, що рішенням Фонтанської сільської ради №622-УІІ від 21.06.2017р. «Про встановлення ставок земельного податку на території Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області» встановлено ставку земельного податку на території сільської ради для землекористувачів (юридичних та фізичних осіб), які використовують земельні ділянки без належним чином оформлених документів на право користування земельною ділянкою у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки. За таких обставин, з урахуванням приписів п.288.5.1 ст.288 Податкового кодексу України та вказаного рішення ради, позивач вважає, що мінімальний розмір збитків, який має бути стягнуто з ГО «Маяк» за використання у період 2015-2017р.р. земельної ділянки площею 0,9386 га, яка розташована по вул. Лесі Українки, 20 у с. Фонтанка, складає 624 631 грн. 68 коп.

В обґрунтування позову позивач також зазначає,що за положеннями ч.1 ст.156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №284 від 119.04.1993р., власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій.

Позивач зазначив, що своїм листом від 12.06.2017 р. за №02-24-695 він попередив ГО «Маяк» про необхідність відшкодування збитків, а 19.09.2017р. керівнику ГО «Маяк» було вручено претензію щодо оплати спричинених збитків, але, відшкодування збитків у добровільному порядку не відбулося, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу.

В обґрунтування позову позивач також посилається на ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України .

Відповідач ГО «Маяк» проти позову заперечує, посилаючись на те, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правової відповідальності не настає.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено наявності всіх складових цивільного правопорушення, яке, на думку позивача, було вчинено ГО «Маяк» та призвело до заподіяння збитків.

Відповідач також зауважив, що право користування земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку, оформлено належним чином за ДП «ОМТП», а між ДП «ОМТП» та ГО «Маяк» Договір про встановлення сервітуту від укладено 15 березня 2005р., та договір №КД-19467 від 27.05.2015р. щодо компенсації сплати земельного податку.

Відповідач також зазначив, що рішенням виконкому Фонтанської сільської ради №19 від 27.02.2001р. було вирішено дозакріпити земельну ділянку у розмірі 0,14 га за базою відпочинку «Маяк» Одеського морського торговельного порту у звязку з активізацією зсувних процесів. Зазначені зсувні процеси мають місце і до теперішнього часу, що підтверджується неодноразово складеними актами обстеження за участю представників Лиманської райдержадміністрації та виконкому Фонтанської сільської ради.

Крім того, відповідач зауважив, що позовна заява, подана Фонтанською сільською радою, не містить розрахунку суми позову, що не дає можливості відповідачу зробити свої контр розрахунки.

Третя особа у справі - ДП «ОМТП» повністю підтримує позицію відповідача та зазначає, що згідно Державного акту на право постійного користування землею серія ОД 13-26, виданого Фонтанською сільською радою 23.10.1996р. відповідно до рішення Фонтанської сільської ради народних депутатів від 16.10.1996р. №25, Одеському морському торговельному порту у постійне користування надано земельну ділянку площею 2,0 га згідно з планом користування. ДМ «ОМТП» здійснює сплату земельного податку за користування зазначеною земельною ділянкою згідно нормативної грошової оцінки. ГО «Маяк» здійснює компенсацію сплати земельного податку на підставі договору №КД-19467 від 27.05.2015р.

Розглянув матеріали справи,на підставі норм чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Як встановлено судом, і проти чого сторони у справі не заперечують, згідно Державного акту на право постійного користування землею серія ОД 13-26, виданого Фонтанською сільською радою 23.10.1996 р. відповідно до рішення Фонтанської сільської ради народних депутатів від 16.10.1996 р. № 25, Одеському морському торговельному порту у постійне користування надано земельну ділянку площею 2,0 га згідно з планом користування.

15 березня 2005р. між ДП «ОМТП» (власник) та ГО «Маяк» (Сервітуарій) був укладений Договір про встановлення сервітуту, відповідно до якого Власник надає Сервітуарію право обмеженого користування на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Комінтернівський (Лиманський) р-н, с. Фонтанка та розташоване на земельній ділянці, відведеній порту відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серія ОД 13-26, а Сервітуарій зобовязується оплачувати всі встановлені державою збори та платежі зав користування земельною ділянкою в розмірах, передбачених нормативно-правовими актами. Метою цього Договору є забезпечення Сервітуарію можливості експлуатації, що знаходиться на обєкті сервітуту нерухомого майна, що належить Сервітуарію. Додатком №1 до Договору є схема земельної ділянки, на якій встановлюється сервітут. Згідно п.3.2. Договору сервітут є постійним та безстроковим. Договір сервітуту зареєстровано відповідно до вимог законодавства 16.12.2014 р.

Позивач у справі - Фонтанська сільська рада зазначає, що численними перевірками, що проводилися контролюючими органами, було встановлено факти недотримання ГО «Маяк» меж земельної ділянки, яка передана для обслуговування бази відпочинку за Договором про встановлення сервітуту, встановлено зміни конфігурації земельної ділянки та користування земельною ділянкою без належного оформлення правовстановлюючих документів. За даними позивача, ГО «Маяк» додатково, починаючи з 2015 року, користується земельною ділянкою загальною площею 0,9386 га, для розміщення обєктів бази відпочинку без відповідних правовстановлюючих документів.

При цьому, у якості доказів вчинення правопорушення, визначення розміру та меж земельної ділянки, яка, на думку позивача, використовується ГО «Маяк» без відповідних правовстановлюючих документів, позивачем надано до матеріалів справи ксерокопії (деякі взагалі нечитаємі) актів перевірки дотримання вимог законодавства, що складалися Державної інспекцією сільського господарства в одеській області у 2013р., актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складених відділом Держкомзему у Комінтернівському районі одеської області у 2011р., ксерокопії протоколів засідання комісії по визначенню розмірів збитків, спричинених в результаті використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на території Фонтанської сільської ради за вересень 2017р. ( деякі нечитаємі) .

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Згідно з ч.6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів того, що ГО «Маяк» використовує без належного оформлення земельну ділянку будь-яку земельну ділянку, та, зокрема, земельну ділянку саме площею 0,9386 га, що унеможливлює перевірку судом правильності зробленого розрахунку суми збитків.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд звертає увагу також на те, що рішенням Фонтанської сільської ради № 622-УІІ від 21.06.2017 р., яке використане для розрахунку суми збитків, ставки земельного податку встановлені з 01.01.2018 р., у той час як збитки нараховані за період з 2015-2017 р.р. (згідно тексту позовної заяви).

За таких обставин, виходячи з матеріалів справи, суд вважає, що позивачем у справі не доведено достовірними та достатніми доказами обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, у звязку з чим, на думку суду, позовна заява Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10 квітня 2018 р.

Суддя Рога Н.В.