КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р., м. Київ Справа№ 911/1111/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Чорногуза М.Г.

Корсакової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Рацун О.В.

від відповідача: Перечний С.Л.

від третьої особи 1: Єгоров В.С.

від третьої особи 2: не з'явився

від прокуратури: Ющенко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2016р., м. Київ (повний текст складено 01.08.2016р.) у справі №911/1111/15 (головуючий суддя Конюх О.В., судді Бабкіна В.М., Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Турботрейд"

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс",

третя особа 1 - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

третя особа 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд груп стиль",

за участю Прокуратури Київської області,

про стягнення 61087479,32 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29.06.2016р.) про стягнення заборгованості по оплаті поставленого товару за договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/ у сумі 47692022,40 грн, інфляційних втрат у сумі 43057406,07 грн та 3% річних у сумі 4813227,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/ щодо вчасної та повної оплати поставленого Позивачем товару.

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.07.2016р. у справі №911/1111/15 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 47692022,40 грн основного боргу, 4813227,40 грн 3% річних, 42357750,45 грн інфляційних втрат та 72544,95 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що отримання товару підтверджується відповідними доказами, строк оплати за отриманий Відповідачем товар настав, доказів його оплати останнім не надано, борг перед Позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи.

Також місцевий суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних у заявленому Позивачем розмірі та часткове задоволення вимог про стягнення інфляційних втрат у зв'язку із невірним розрахунком Позивача.

Не погодившись із вказаним рішенням Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що продаж товару Позивачем Відповідачу здійснювався за завищеними цінами, з приводу чого Генеральною прокуратурою України було порушено кримінальне провадження №0000259. Також Відповідач стверджує, що місцевий суд не мав законних підстав для прийняття оскаржуваного рішення без висновку судового експерта щодо ринкової ціни товару та не мав підстав для невиконання ухвали суду, якою було призначено комплексну судову експертизу у даній справі. При цьому, Відповідач зазначає, що місцевий суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про доручення проведення зазначеної судової експертизи іншій державній спеціалізованій установі чи окремим експертам.

Також Відповідач звернув увагу на те, що фінансування останнього у період виконання Відповідачем зобов'язань за договором було неповним та недостатнім і розрахунки Відповідач здійснював за отриманий товар виключно в межах погоджених Третьою особою 1 показників та на підставі затвердженого фінансового плану на 2012р., а фінансові плани на 2013-2014р. взагалі не затверджені. При цьому, рішення Третьої особи 1 як засновника Відповідача відповідно до статуту останнього є обов'язковими до виконання. З огляду на вказане, з незалежних від Відповідача причин останній міг здійснювати розрахунки з Позивачем лише в межах витрат, передбачених фінансовими планами. Отже вина Відповідача у даному випадку відсутня, а застосування штрафних санкцій є безпідставним.

Крім того, після проведення судової експертизи Відповідач подав до апеляційного суду пояснення, в яких вказав, що товар за договором він взагалі не отримував.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2016р. справу №911/1111/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 13.09.2016р.

05.09.2016р. від Прокуратури надійшли пояснення, в яких остання просила апеляційну скаргу Відповідача задовольнити, а рішення місцевого суду скасувати. Так, Прокуратурою зазначено, що відповідно до статуту Відповідача та ч.4 ст.48 Бюджетного кодексу України Відповідач не міг укладати договір з Позивачем, оскільки відповідні дії щодо укладення договорів та подальші розрахунки за ними міг проводити виключно в межах витрат, передбачених затвердженими Третьою особою 1 фінансовими планами.

Також Прокуратурою звернуто увагу на те, що місцевим судом необґрунтовано відхилено факти та докази, отримані в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000259, які підтверджують завищення ціни на товар за укладеним між сторонами договором.

Прокуратурою вказано на відсутність доказів реальності здійснення господарських операцій за вказаним договором та зазначено, що місцевим судом не перевірено повноваження заступника директора з капітального будівництва та матеріально-технічного забезпечення філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укртрансенергосервіс» на укладення спірного договору, не досліджено оригінали документів, якими Позивач підтверджує здійснення господарських операцій, та не надано оцінку довідці ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС України, складеної за наслідками проведеної перевірки філії Відповідача при здійсненні господарських взаємовідносин, зокрема з Позивачем, за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р.

12.09.2016р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, Позивач зазначив про відсутність підстав визначених ст.617 Цивільного кодексу України для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобов'язань за договором та про обґрунтованість відмови місцевого суду у задоволенні клопотання Відповідача про призначення експертизи.

Розпорядженням від 13.09.2016р. у зв'язку із звільненням у відставку та припиненням повноважень судді Федорчука Р.В. який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Корсакової Г.В., Чорногуза М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. справу №911/1111/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 13.09.2016р.

13.09.2016р. Відповідач подав до суду клопотання про витребування від Прокуратури інформації щодо стану досудового розслідування кримінального провадження №0000259 в частині наявності вироків, а також встановлення фактів поставки товару, його ціни та іншу інформацію, яка може вплинути на розгляд справи. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з підстав невідповідності ст.38 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.)

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.10.2016р.; зобов'язано Відповідача подати суду письмові пояснення чи отримував Відповідач товар за договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/, в якій саме кількості, за якою вартістю та де саме отриманий товар знаходиться на даний час та письмові пояснення щодо ринкових цін на отриманий товар на час його купівлі з доданням підтверджуючих доказів по кожному виду товару.

22.09.2016р. Прокуратурою повідомлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000259 призначено ряд товарознавчих експертиз з метою встановлення вартості товару, згідно висновків за якими встановити ринкову вартість об'єктів неможливо. Також вказано про недопущення розголошення відомостей досудового розслідування.

Відповідно до листа №2721/13 від 30.09.2016р. Відповідач вказав на неможливість надання інформації щодо отримання товару за спірним договором та щодо ринкових цін на отриманий товар, оскільки в ході досудового розслідування були вилучені оригінали всіх документів, які підтверджують здійснення господарських операцій по даному договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016р. відкладено розгляд справи на 25.10.2016р., зобов'язано Прокурора та Відповідача подати суду докази вилучення оригіналу договору про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/, всіх додатків до нього, а також фінансово-господарських, банківських, бухгалтерських та інших документів, підписаних сторонами на виконання даного договору, та письмові пояснення чи отримував Відповідач товар за договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/, в якій саме кількості, за якою вартістю та де саме отриманий товар знаходиться на даний час.

25.10.2016р. Відповідачем подано до суду клопотання про залучення Києво-Святошинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог. У задоволенні вказаного клопотання судом відмолено, оскільки рішення у даній справі жодним чином не впливає на права та обов'язки Інспекції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016р. у справі №911/1111/15 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017р. поновлено провадження у справі №911/1111/15, призначено судове засідання з розгляду клопотання експерта на 14.03.2017р., зобов'язано Відповідача надати докази попередньої оплати вартості дослідження, зобов'язано сторін надати суду документи, необхідні для проведення експертизи та пропозиції щодо визначення судового експерта для відповіді на питання, вказане у п.2 ч.2 резолютивної частини ухвали суду від 25.10.2016р.

14.03.2017р. Позивачем та Відповідачем до суду подано витребувані додаткові документи, необхідні для проведення експертизи. Відповідач також надав докази попередньої оплати експертизи згідно рахунку №2419 від 28.02.2017р. та запропонував питання, вказане у п.2 ч.2 резолютивної частини ухвали суду від 25.10.2016р., поставити для відповіді судовому експерту Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

14.03.2017р. прокурором у справі заявлено клопотання, в якому останній просив на вирішення експерта поставити додаткові запитання, у задоволенні яких судом відмовлено, у зв'язку з тим, що ухвалою суду від 25.10.2016р. було призначено судову експертизу та визначений експертну установу і перелік питань для проведення експертизи, за якими судовий експерт вже розпочав експертне дослідження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017р. провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи та отримання судом експертного висновку з матеріалами справи.

15.01.2018р. супровідним листом від 20.12.2017р. №11552/388 Інститут повернув до Київського апеляційного господарського суду матеріали справи №911/1111/15 та направив висновок комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи від 20.12.2017р. №11552/388.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018р. поновлено апеляційне провадження у справі №911/1111/15 судове засідання призначено на 06.02.2018р.

01.02.2018р. Позивачем подано до суду клопотання про виключення зі складу учасників даного спору Прокуратури, в задоволенні якого судом відмовлено з підстав необґрунтованості.

06.02.2018р. Відповідачем подано до суду пояснення, у яких останній вказує, що товар за спірним договором не отримував та не уповноважував осіб, які відповідно до довіреностей отримали такий товар, на його отримання, а тому наявні підстави для визнання спірного договору недійсним.

06.02.2018р. Відповідач подав до суду клопотання про проведення повторної комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи. Дане клопотання мотивоване тим, що експертом необґрунтовано не надано відповіді на 2 та 3 питання ухвали, а відповіді на 1, 2 та 4 питання ухвали є недостовірними, оскільки відповідаючи на ці питання експерти виходили виключно з наявних у них документів та не здійснювали виїзд на місце знаходження товарів.

У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено з наступних підстав. Як вбачається з висновку комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи №11552/388 від 20.12.2017р. судовими експертами надані відповіді на 1, 3 та 4 питання ухвали, тому твердження Відповідача про ненадання відповіді на 3 питання є безпідставним. Неможливість надання відповіді на 2 питання ухвали судовими експертами обґрунтовано у висновку. При цьому, відповідно до ст.107 Господарського процесуального кодексу України неповнота висновку експерта не є підставою для призначення повторної судової експертизи. Також, суд враховує, що питання 2 щодо якості та комплектності поставленого товару не є визначальним для вирішення апеляційної скарги, враховуючи предмет і підстави спору та відповіді судових експертів на інші питання ухвали.

Посилання Відповідача на недостовірність відповідей на питання 1, 2 та 4 ухвали з підстав не виїзду експертів на місце знаходження товарів є необґрунтованим, оскільки Відповідач не вказує яким саме чином невиїзд експертів на місце знаходження товарів вплинув чи міг вплинути на їх відповіді щодо поставки цього товару Відповідачу та наявність заборгованості Відповідача з його оплати. При цьому, суд враховує, що даний товар відноситься до рухомого майна, отже для вирішення апеляційної скарги визначальним є факт поставки його Відповідачу у 2012-2013 роках, а не факт його знаходження у Відповідача у 2017 році.

06.02.2018р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 27.02.2018р. та залучено в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд груп стиль". 27.02.2018р. було оголошено перерву 13.03.2018р. У судовому засіданні 13.03.2018р. оголошено перерву до 27.03.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін, Третьої особи 1 та Прокуратури, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

16.11.2012р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про закупівлю товару за державні кошти №т15-142/, за умовами якого Позивач зобов'язався з моменту підписання цього договору до 01.10.2013р. поставити і передати Відповідачу товари (устаткування для керування технологічними процесами, автоматизоване, код згідно ДК016-97- 33.30.1 (системи вентиляції та кондиціювання повітря в укриттях ГПА ГТК-10І, зазначені в специфікації (додаток №1 до договору), яка є невід'ємною частиною даного договору, а Відповідач - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п.1.2 договору найменування, номенклатура (асортимент) товару, технічні вимоги і якісні характеристики товару, кількість та ціна за одиницю товару обумовлюються у підписаній сторонами специфікації.

Згідно з п.1.3 договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків Відповідача. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про здійснення державних закупівель", сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору.

Згідно з п.3.1 договору ціна цього договору становить 48742142,40 грн, а пунктом п.3.3 договору передбачено, що ціна за одиницю товару зазначена в специфікації.

Відповідно до п.3.2 договору ціна договору (сума, визначена в договорі) може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати Відповідачем фактично поставленої партії товарів після пред'явлення Позивачем рахунку на оплату товару протягом 45 календарних днів після дати поставки кожної партії товару за видатковою накладною. На вимогу Позивача, Відповідач може здійснити попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі не більше 30 відсотків від суми цього договору. Датою поставки товару (його партії), а також моментом переходу права власності та ризиків на товар є момент передачі товару Позивачем уповноваженій особі Відповідача за видатковою накладною. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень.

Згідно з п.4.2 договору до рахунку на кожну партію товару додаються: видаткова та товарно-транспортна (форма № 1ТН) накладні на поставлений товар, виходячи з цін даного договору; податкова накладна відповідно до положень чинного податкового законодавства України; оригінал паспорту (сертифікату якості або іншого документу, який підтверджує якість та відповідність товару) виданий виробником товару; монтажна та експлуатаційна документація українською або російською мовами.

Згідно з п.5.1 договору передбачено термін поставки товарів: партіями в період, зазначений в пункті 1.1 розділу І цього договору, але не пізніше 30 календарних днів після надання Відповідачем письмової рознарядки на передачу кожної окремої партії товарів, в якій зазначається: найменування, кількість товару та адреса місця доставки товару.

Відповідно до п.5.2 договору місце поставки товарів: на базисних умовах DDP (м. Боярка, вул. Маяковського, 49, центральний склад ВРТП "Укргазенергосервіс") згідно Правил тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Згідно з п.6.1.1 договору Відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Згідно з п.6.2.3 договору Відповідач має право зменшити обсяг закупівлі товарів та загальну вартість цього договору, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Відповідача. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Відповідно до п.6.4.1 договору Позивач має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Відповідно до п.7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

Згідно з п.7.2.5 договору у випадку прострочення Відповідачем грошового зобов'язання за даним договором, Відповідач на вимогу Позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п.10.1 договору останній набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 01.10.2013р., а в частині гарантійних зобов'язань та розрахунків - до повного виконання.

Згідно з п.11.4 договору всі зміни і доповнення до цього договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Відповідно до специфікації (додаток №1 до договору) та додатку до неї Сторони визначили найменування товару (6 найменувань), одиницю виміру (комплект), кількість (7 комплектів кожного найменування), ціну та загальну вартість товару (48742142,40 грн.), узгодили технічні вимоги і якісні характеристики товару, що належить до поставки.

24.09.2013р. сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору, за змістом якої сторонами було продовжено строк дії договору до 31.12.2014р.

На виконання п.5.1 договору Відповідачем було надано Позивачу рознарядку №2463/15 від 10.12.2012р., рознарядку №2581/15 від 24.12.2012р., рознарядку №307/15 від 19.02.2013р. та рознарядку №1999/14-4 від 04.12.2013р. на поставку товару, обумовленого специфікацією.

Згідно з товарно-транспортною накладною №010671 від 11.12.2012р. та накладною №15 від 11.12.2012р. Позивач поставив Відповідачу товар, визначений рознарядкою №2463/15 від 10.12.2012р. на загальну суму 28374036,00 грн, а Відповідач на підставі довіреності №295 від 11.12.2012р. вказаний товар отримав.

Згідно з товарно-транспортною накладною №006178 від 24.12.2012р. та накладною №20 від 24.12.2012р. Позивач поставив Відповідачу товар, визначений рознарядкою №2581/15 від 24.12.2012р., на загальну суму 11349614,40 грн, а Відповідач на підставі довіреності №310 від 24.12.2012р. вказаний товар отримав.

Згідно з товарно-транспортною накладною №006181 від 20.02.2013р. та накладною №1 від 20.02.2013р. Позивач поставив Відповідачу товар, визначений рознарядкою №307/15 від 19.02.2013р. на загальну суму 7793352,00 грн, а Відповідач на підставі довіреності №22 від 20.02.2013р. вказаний товар отримав.

Згідно з товарно-транспортною накладною №006195 від 05.12.2013р. та накладною №2 від 05.12.2013р. Позивач поставив Відповідачу товар, визначений рознарядкою №1999/14-4 від 04.12.2013р., на загальну суму 175020,00 грн, а Відповідач на підставі довіреності №123 від 05.12.2013р. вказаний товар отримав.

11.12.2012р. комісією Відповідача у складі 9 осіб за участю представника Позивача був складений Акт приймання продукції за кількістю та якістю, згідно з яким на складі Відповідача проведено вхідний контроль товару, поставленого Позивачем за накладною №15 від 11.12.2012р., за результатами якого наявних дефектів не виявлено, кількість запасних частин відповідає договору, паспорти якості додаються. У зв'язку з чим комісія зробила висновок, що запасні частини придатні до використання за призначенням, вказана продукція розміщена на території складу Відповідача. Даний акт підписаний всіма членами комісії Відповідача та Позивачем, погоджено головним інженером Відповідача та затверджено заступником директора Відповідача.

24.12.2012р. комісією Відповідача у складі 10 осіб за участю представника Позивача був складений Акт приймання продукції за кількістю та якістю, згідно з яким на складі Відповідача проведено вхідний контроль товару, поставленого Позивачем за накладною №20 від 24.12.2012р., за результатами якого наявних дефектів не виявлено, кількість запасних частин відповідає договору, паспорти якості додаються. У зв'язку з чим комісія зробила висновок, що запасні частини придатні до використання за призначенням, вказана продукція розміщена на території складу Відповідача. Даний акт підписаний всіма членами комісії Відповідача та Позивачем, погоджено головним інженером Відповідача та затверджено заступником директора Відповідача.

20.02.2013р. комісією Відповідача у складі 8 осіб за участю представника Позивача був складений Акт приймання продукції за кількістю та якістю, згідно з яким на складі Відповідача проведено вхідний контроль товару, поставленого Позивачем за накладною №1 від 20.02.2013р., за результатами якого наявних дефектів не виявлено, кількість запасних частин відповідає договору, паспорти якості додаються. У зв'язку з чим комісія зробила висновок, що запасні частини придатні до використання за призначенням, вказана продукція розміщена на території складу Відповідача. Даний акт підписаний всіма членами комісії Відповідача та Позивачем, погоджено головним інженером Відповідача та затверджено заступником директора Відповідача.

05.12.2013р. комісією Відповідача у складі 9 осіб за участю представника Позивача був складений Акт приймання продукції за кількістю та якістю, згідно з яким на складі Відповідача проведено вхідний контроль товару, поставленого Позивачем за накладною №2 від 05.12.2013р., за результатами якого наявних дефектів не виявлено, кількість запасних частин відповідає договору, паспорти якості додаються. У зв'язку з чим комісія зробила висновок, що запасні частини придатні до використання за призначенням, вказана продукція розміщена на території складу Відповідача. Даний акт підписаний всіма членами комісії Відповідача та Позивачем, погоджено головним інженером Відповідача та затверджено заступником директора Відповідача.

Позивачем було виставлено Відповідачеві рахунки №22 від 11.12.2012р. на суму 28374036,00 грн, №27 від 24.12.2012р. на суму 11349614,40 грн, №1 від 20.02.2013р. на суму 7793352,00 грн та №2 від 05.12.2013р. на суму 175020,00 грн для оплати поставленого товару.

Відповідно до акту звірки розрахунків за договором за період з 01.01.2013р. по 31.10.2013р. у Відповідача перед Позивачем рахується заборгованість у сумі 47517002,40 грн. без врахування останньої поставки товару, яка відбулась пізніше 05.12.2013р.

Вказаний акт підписаний сторонами без зауважень та заперечень та скріплений їх печатками.

За результатами проведення комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса надано висновок від 20.12.2017р. №11552/388, відповідно до якого:

1) виконання договору від 16.11.2012р. №т15-142/ в частині поставки товару підтверджено належним чином складеними документами бухгалтерського і податкового обліку, як Позивача, так і Відповідача;

2) встановити чи відповідає якість товару поставного Позивачем за договором вимогам стандартів, технічних умов не надається за можливе так як зазначене питання передбачає наявність спеціальних знань у галузі технології, виробництва, обслуговування та експлуатації спеціалізованого обладнання призначеного для газотранспортної системи, а спеціалісти із зазначеного питання у Інституті відсутні. Крім того, вирішення технологічних питань не відноситься до завдань судової товарознавчої експертизи;

3) вартість шафи автоматики ША СВК КМЕТ 106120 (7 комплектів), модуля первинних перетворювачів МПП СВК КМЕТ 106121 (7 комплектів), модуля управління електроприводами МУЕ СВК КМЕТ106500.00С (7 комплектів), модуля припливного повітря МПрП СВК КМЕТ 106900 (7 комплектів), модуля збору, обробки та архівування інформації МЗОАСВК КМЕТ 106800 (7 комплектів), монтажного комплекту МК СВК КМЕТ 106126.00С (1 комплект), поставка яких була здійснена Позивачем по накладним №15 від 11.12.2012р., №20 від 24.12.2012р., №1 від 20.02.2013р., №2 від 05.12.2013р. відповідають цінам, узгодженим сторонами договору №т15-142/ про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р.;

4) згідно наданих для дослідження документів бухгалтерського обліку Позивача та Відповідача, станом на 27.06.2016р. кредиторська заборгованість Відповідача по договору про закупівлю товару від 16.11.2012р. №т15-142/ дорівнювала 47692022,40 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про закупівлю товару за державні кошти №т15-142/ від 16.11.2012р. та узгоджено специфікацію, технічні й якісні умови товару.

На виконання п.5.1 договору Відповідачем надано Позивачу чотири рознарядки №2463/15 від 10.12.2012р., №2581/15 від 24.12.2012р., №307/15 від 19.02.2013р. та №1999/14-4 від 04.12.2013р. на поставку товару, обумовленого специфікацією.

На виконання умов договору відповідно до наданих Відповідачем рознарядок Позивач здійснив чотири поставки товару за накладними №15 від 11.12.2012р., №20 від 24.12.2012р., №1 від 20.02.2013р. та №2 від 05.12.2013р. на загальну суму 47692022,40 грн. Поставка даного товару підтверджується також чотирма товарно-транспортними накладними, чотирма довіреностями Відповідача на отримання цього товару, чотирма актами комісії Відповідача про прийняття поставленого товару на складі Відповідача за кількістю та якістю.

Після поставки Позивачем були виставлені Відповідачу рахунки №22 від 11.12.2012р. на суму 28374036,00 грн, №27 від 24.12.2012р. на суму 11349614,40 грн, №1 від 20.02.2013р. на суму 7793352,00 грн та №2 від 05.12.2013р. на суму 175020,00 грн для оплати поставленого товару.

Як вірно зазначено місцевим судом, Відповідач в порушення п.4.1 договору за отриманий на підставі зазначених вище накладних та рахунків товар протягом 45 календарних днів після дати поставки не розрахувався, у зв'язку з чим у Відповідача утворилася заборгованість перед Позивачем за договором в сумі 47692022,40 грн.

Апеляційний суд не може прийняти доводи Відповідача, що продаж товару здійснювався Позивачем за значно завищеними цінами (з приводу чого Генеральною прокуратурою України було порушено кримінальне провадження №0000259), оскільки Відповідачем не подано суду жодних доказів, підтверджуючих, що ціни, за якими Позивачем постачався товар, значно відрізнялись у сторону завищення від цін на такий же товар, що існували на ринку на день укладення договору.

Разом із тим, згідно з висновком судової експертизи від 20.12.2017р. №11552/388, наданим Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса, вартість шафи автоматики ША СВК КМЕТ 106120 (7 комплектів), модуля первинних перетворювачів МПП СВК КМЕТ 106121 (7 комплектів), модуля управління електроприводами МУЕ СВК КМЕТ106500.00С (7 комплектів), модуля припливного повітря МПрП СВК КМЕТ 106900 (7 комплектів), модуля збору, обробки та архівування інформації МЗОАСВК КМЕТ 106800 (7 комплектів), монтажного комплекту МК СВК КМЕТ 106126.00С (1 комплект), поставка яких була здійснена Позивачем по накладним №15 від 11.12.2012р., №20 від 24.12.2012р., №1 від 20.02.2013р., №2 від 05.12.2013р., відповідають цінам, узгодженим сторонами договору №т15-142/ про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р.

При цьому, судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса не встановлено обставин значного завищення цін, за якими Позивачем постачався товар. Відповідно до пояснень Прокуратури Київської області від 27.09.2016р., залучених до матеріалів справи, в ході досудового розслідування Генеральною прокуратурою України призначено ряд товарознавчих експертиз у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз з метою встановлення вартості товару та згідно з висновками експертів встановити ринкову вартість не можливо, оскільки товар є спеціалізованим, виготовляється виключно за індивідуальним замовленням з урахування технічних вимог експлуатації. З експертного висновку Київської торгово-промислової палати №Ц-830 від 09.11.2012р., доданого до матеріалів справи, також не вбачається підтвердження обставин завищення цін, за якими Позивачем постачався товар. Крім того, Відповідачем не подано суду доказів, підтверджуючих, що умови договору поставки та ціни товару суперечать умовам відкритих торгів, за результатами яких цей договір був укладений.

Апеляційний суд не може прийняти доводи Відповідача, що фінансування останнього у період виконання Відповідачем зобов'язань за договором було неповним та недостатнім і розрахунки Відповідач здійснював за отриманий товар виключно в межах погоджених Третьою особою 1 показників та на підставі затвердженого фінансового плану на 2012р., а фінансові плани на 2013-2014р. взагалі не були затверджені. При цьому, рішення Третьої особи 1 як засновника Відповідача відповідно до статуту останнього є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з п.1.3 укладеного договору поставки обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків Відповідача. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про здійснення державних закупівель", сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору.

Відповідно до п.6.2.3 Відповідач має право зменшити обсяг закупівлі товарів та загальну вартість цього договору, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Відповідача. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Як вірно зазначено місцевим судом, договором була передбачена можливість зменшення Відповідачем обсягів та вартості товару, що покупається за договором, у випадку обмеженості або недостатності фінансування видатків Відповідача шляхом укладення додаткової угоди.

Проте, Відповідачем не подано суду жодних доказів, підтверджуючих, що останній звертався до Позивача з пропозиціями щодо зменшення обсягів поставки або вартості товару та внесення відповідних змін до договору. Навпаки, Відповідач надавав Позивачу рознарядки на поставку товару за день до його поставки, що свідчить проте те, що у Відповідача не було намірів зменшувати обсяги поставки товару.

Також, норми цивільного, господарського законодавства, умови укладеного сторонами договору не передбачають звільнення Відповідача від зобов'язання оплатити поставлений товар у випадку неповного чи недостатнього фінансування останнього або не затвердження фінансових планів Відповідача.

Відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою відповідно до чинного законодавства України та будь-який договір незалежно від його правової природи повинен виконуватись (вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017р. у справі №3-77гс17, від 13.10.2009р. у справі №09/209, від 15.05.2012р. у справі №11/446, постанові Вищого господарського суду України від 21.06.2017р. у справі №925/1485/16, рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.).

Апеляційний суд не може прийняти доводи Відповідача та Прокурора, що останній не отримував від Позивача будь-який товар за договором, не видавав жодних довіреностей на отримання товару, та не уповноважував осіб, вказаних в довіреностях на отримання товару. В свою чергу довіреності, на які посилається Позивач, були видані директором філії Відповідача з порушенням норм цивільного законодавства без їх нотаріального посвідчення, тому є нікчемними. Також, виробником поставленого Позивачем товару було ТОВ «Котрис», яке в дійсності не виробляло цей товар, отже дані господарські операції, як і укладений сторонами договір, є фіктивними та безтоварними, що підтверджується довідкою ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС України від 22.06.2015р. №209/10-13-22-02-12/00156127.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем та Прокурором не подано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих відсутність фактів поставки Позивачем товару за договором. Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позов Відповідач не заперечував факт отримання товару від Позивача, навпаки вказував, що вживав всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань за договором в частині оплати коштів за отриманий товар. Дії ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС України щодо оформлення довідки від 22.06.2015р. №209/10-13-22-02-12/00156127, на яку посилаються Відповідач та Прокурор, визнані протиправними постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2016р. у справі №810/170/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2016р.

Інших доказів на підтвердження фактів відсутності поставок Позивачем товару за договором (зокрема актів ревізії майна Відповідача, свідчень свідків про не підписання ними рознарядок, накладних, товарно-транспортних накладних, актів прийняття поставленого товару на складі за кількістю та якістю, актів звірки або підроблення їх підписів тощо) Відповідач та Прокурор суду не подали.

Натомість, обставини поставки Позивачем товару за договором Відповідачу підтверджуються наявними у справі та вказаними вище рознарядками Відповідача, накладними, товарно-транспортними накладними, актами прийняття Відповідачем поставленого товару на складі за кількістю та якістю, актом звірки, висновком судової експертизи та власне відзивом Відповідача на позов.

Також, Позивачем подано суду договір №454/12, укладений з ТОВ «Котрис», за яким останній виконував роботи зі зборки, налагодження та тестування товару з матеріалів та комплектуючих Позивача. До вказаного договору Позивачем додані специфікації та акти приймання-передачі робіт, які підтверджують їх фактичне виконання. Відповідачем та Прокурором не подано суду доказів недійсності або фіктивності даного договору.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що строк оплати за отриманий Відповідачем товар настав, доказів його оплати останнім не надано, борг перед Позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а тому позовні вимоги про стягнення з Відповідача основного боргу у сумі 47692022,40 грн за договором про закупівлю товару за державні кошти №т15-142/ від 16.11.2012р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, у зв'язку із порушенням Відповідачем строків виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за отриманий товар, Позивач просить суд стягнути з Відповідача інфляційні втрати у сумі 43057406,07 грн та 3% річних у сумі 4813227,40 грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2.5 договору у випадку прострочення Відповідачем грошового зобов'язання за даним договором, Відповідач на вимогу Позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Апеляційний суд перевіривши розрахунок Позивача погоджується із висновком місцевого суду щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 42357750,45 грн та задоволення у повному обсязі позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 4813227,40 грн за заявлений Позивачем період.

При цьому, апеляційний суд не може прийняти доводи Відповідача про відсутність його вини у невиконанні зобов'язання з оплати товару та відповідно відсутність підстав для вказаної відповідальності, оскільки відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, отже відповідальність, передбачена вказаною статтею, настає незалежно від вини боржника.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 269-270, 273, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2016р. у справі №911/1111/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2016р. у справі №911/1111/15 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 05.04.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді М.Г. Чорногуз

Г.В. Корсакова