КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2018 р. Справа№ 925/2337/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 04.04.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Малого приватного підприємства "Олява"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018

за заявою Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про внесення змін в судовий наказ у справі №925/2337/14 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль"

до відповідача -1:Малого приватного підприємства "Олява"

відповідача-2: ОСОБА_3

про стягнення 704 172,78 грн. заборгованості та санкцій.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.01.2015 у справі № 925/2337/14 позов задоволено повністю.

На виконання вказаного судового рішення Господарським судом Черкаської області було видано наказ від 13.02.2015. Строк пред'явлення наказу до виконання по 14.02.2016.

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про внесення змін в судовий наказ, а саме в його прохальній частині, а також видати два окремі накази про стягнення солідарно боргу з позичальника та поручителя окремо.

Заява Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про внесення змін в судовий наказ у справі №925/2337/14 мотивована тим, що стягувач не може виконати рішення суду, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» передбачає виконання наказу суду на кожного боржника окремо. Одночасно повернуто суду оригінал наказу.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018 у справі № 925/2337/14 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про внесення змін в судовий наказ Господарського суду Черкаської області від 13.02.2015 у справі № 925/2337/14.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що за вимогами ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», при проведенні стягнення з кількох боржників, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява стягувача підлягає до задоволення. Належить видати два накази суду про стягнення солідарно заборгованості з боржників.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач-1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви. Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при задоволенні заяви про внесення змін в судовий наказ Господарського суду Черкаської області від 13.02.2015 у справі № 925/2337/14, судом першої інстанції не вказано приписи Господарського процесуального кодексу України, якими визначено внесення змін до наказу, що це за зміни і чому суд не вносить зміни до наказу, а видає два окремих накази. Таким чином, в оскаржуваному рішенні немає жодного посилання на приписи чинного Господарського процесуального кодексу України, якими керувався суд при винесенні ухвали про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль". Крім того, скаржник зазначив про те, що місцевий господарський суд вніс зміни до судового наказу, не з'ясувавши, що наказ вже не підлягає до виконання, оскільки вже два роки, як минув строк на його пред'явлення до виконання. Так, на думку апелянта, метою подання ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" вищевказаної заяви є поновлення строку на пред'явлення судового наказу до виконання. Крім того, апелянт зазначив, що заявник повинен був спочатку поновити строк, як це передбачено положеннями ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, і лише після цього ставити питання про внесення змін до судового наказу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Олява" 26.02.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Шапталі Є.Ю., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Олява" у справі № 925/2337/14 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 поновлено Малому приватному підприємству "Олява" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018 у справі № 925/2337/14. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "Олява" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018 у справі №925/2337/14. Розгляд справи № 925/2337/14 призначено на 04.04.2018.

Апелянт в судове засідання 04.04.2018 своїх представників не направив, однак 03.04.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю взяти участь в судовому засіданні по справі № 925/2337/14, яке призначено на 04.04.2018, оскільки в цей день уповноважений представник бере участь в кримінальному провадженні в Придніпровському районному суді м. Черкаси.

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи приписи ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, з метою дотримання строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018 у справі № 925/2337/14, вважає за необхідне відхилити клопотання Малого приватного підприємства "Олява" про відкладення розгляду справи.

Публічне акціонерне товариство "Райфайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3 своїх представників в судове засідання 04.04.2018 також не направили, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа (п. 23).

Ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути скасована, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Публічним акціонерним товариством "Райфайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" заявлено вимогу про стягнення солідарно з Малого приватного підприємства «Олява» та громадянки ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 011/46580/105259 від 27.12.2012 в сумі 704 172,78 грн., в тому числі 495 729,48 грн. основна заборгованість, 100 721,36 грн. заборгованість за відсотками та 107 721,49 грн. пені.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 29.01.2015р. у справі №925/2337/14 позов задоволено повністю.

13.11.2017 до суду першої інстанції надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 06.11.2017 № 114/5-10658 про внесення змін в судовий наказ в частині прохальної частини у судовому наказі, а саме видати два окремі накази про стягнення солідарно боргу з позичальника та поручителя окремо.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що при проведенні стягнення з кількох боржників, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та про видачу двох наказів суду про стягнення солідарно заборгованості з боржників.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого господарського суду, і вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального, процесуального права, а висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, як вже зазначалося вище, на виконання рішення від 29.01.2015 у справі № 925/2337/14 Господарським судом Черкаської області було видано наказ від 13.02.2015. Строк пред'явлення наказу до виконання по 14.02.2016.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 09.02.2016 Публічне акціонерне товариство "Райфайзен Банк Аваль" звернулося до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції із заявою про примусове виконання рішення у справі № 925/2337/14.

Постановою старшого державного виконавця ВП № 50308028 від 25.02.2016 заявнику, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу - наказу № 925/2337/14 від 13.02.2015, що виданий Господарським судом Черкаської області, а також відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, та зазначено про те, що виконавчий документ не відповідає вимогам передбаченим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З наведеного вбачається, що строк пред'явлення наказу № 925/2337/14 від 13.02.2015 до виконання закінчився 15.02.2016, однак матеріали справи не містять доказів про поновлення пропущеного строку для пред'явлення вищевказаного виконавчого документу до виконання, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про внесення змін в судовий наказ у справі № 925/2337/14, строк якого сплив.

Крім того, відповідно до ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018 у справі № 925/2337/14, судом першої інстанції в резолютивній частині такої не викладено, які саме зміні вносить суд, задовольняючи заяву, а лише вказано «Внести зміни до наказу», а в п. 3 резолютивної частини суд першої інстанції зазначив - «Накази видати стягувачу.», в той час, як видача при цьому господарським судом нового наказу з текстом, що відповідав би здійсненим виправленням, в тому числі видача наказу з новою датою такого, чинним законодавством України не передбачено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про внесення змін в судовий наказ у справі № 925/2337/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим колегія суддів також дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням і неправильним застосуванням норм процесуального права, а висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим в силу п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Олява" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018 у справі № 925/2337/14 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2018 у справі № 925/2337/14 - скасувати.

3. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" про внесення змін в судовий наказ у справі № 925/2337/14 - відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, б. 224, ) на користь Малого приватного підприємства "Олява" (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Жигулівська, б.7, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 762, 00 ( одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн..

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 925/2337/14 повернути до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до суду касаційної інстанції у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко

Повний текст постанови складено 10.04.2018