ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.04.2018 м.Харків Справа № 905/2703/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «ОТІС», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНА КОМПАНІЯ МК 2010», м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення заборгованості в розмірі 100851,95грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 за дов. №63 від 29.09.2017р.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство ОТІС м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Житлово-комунальна компанія МК-2010, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення 116235,32грн., з яких: 100851,95грн. основний борг; 12606,49грн. інфляційні нарахування; 2776,88грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором на технічне обслуговування ліфтів і диспетчерських систем №553 від 28.12.10р. в частині своєчасної оплати отриманих послуг.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу справ між суддями від 23.11.17р., сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2703/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.11.17р. порушено провадження у справі №905/2703/17 та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 12.12.17р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.12.17р. розгляд справи відкладено на 10.01.18р.

26.12.17р. до суду від позивача надійшов супровідний лист №238 від 26.12.17р. про долучення до матеріалів справи копії виписки АТ УкрСиббанк по рахунку №5500 за період з 01.01.16р. по 17.11.17р.

09.01.18р. через канцелярію суду позивачем надано супровідний лист №244 від 09.01.18р. про долучення до матеріалів справи документів, а саме:

- копії додаткової угоди від 10.02.17р. до договору від 28.12.10р. №553 з додатком "Перелік обєктів та вартості диспетчерського контролю за роботою ліфтів";

- копії додатку №2 до Договору від 28.12.10р. №553 (Особливі умови);

- копії протоколів узгодження розбіжностей до Договору від 28.12.10р. №553;

- копії протоколу розбіжностей від 27.02.12р. до Договору від 28.12.10р. №553.

10.01.18р. від відповідача до суду надійшов відзив №б/н б/д (з додатками) на позовну заяву, у якому останній, заперечуючи проти позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.01.18р. справу №905/2703/17 визначено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, та у підготовчому засіданні оголошено перерву на 07.02.18р.

07.02.18р. через канцелярію суду представником позивача надані:

- супровідний лист №256 від 07.02.18р. про долучення до матеріалів справи копії додаткової угоди від 01.12.16р. до договору №553 від 28.12.10р. та копії переліку обєктів та вартості технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем;

- письмові пояснення №251 від 29.01.18р. (з додатками) на відзив, у яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Також, 07.02.18р. до суду представником відповідача надані:

- клопотання №б/н б/д про приєднання до матеріалів справи додаткових документів;

- клопотання №б/н б/д про виклик експерта для надання пояснень.

Ухвалою суду від 07.02.18р. у підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.03.18р.

22.02.18р. до суду від позивача надійшли:

- письмові пояснення №267 від 20.02.18р. щодо клопотання відповідача про виклик експерта;

- клопотання №263 від 19.02.18р. про витребування доказів;

- клопотання №265 від 20.02.18р. про ознайомлення з матеріалами справи;

- заява №262 від 16.02.18р. про уточнення позовних вимог та їх зменшення;

- супровідний лист №271 від 21.02.18р. про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Надані сторонами додаткові документи долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 12.03.18р. прийнято заяву позивача №262 від 16.02.18р. про зменшення позовних вимог до 100851,95грн.; відмовлено у задоволенні клопотанні позивача №264 від 19.02.18р. про витребування доказів; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача №б/н б/д про виклик експерта; закрито підготовче провадження у справі №905/2703/17 та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 03.04.18р.

Представник позивача у судовому засіданні 03.04.18р. наполягав на задоволенні позовних вимог та просив їх задовольнити.

У судове засідання 03.04.18р. представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 03.04.18р. оголошувалась перерва до 10.04.18р.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Між сторонами у справі укладено договір від 28.12.10р. №553 на технічне обслуговування ліфтів і диспетчерських систем, за яким замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем в обсягах згідно Переліку обєктів та вартості технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем, який є Додатком №1 до даного договору (п.1.1. договору).

Згідно п.1.2 договору, замовник оплачує виконавцю технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1. договору, сторони при виконанні даного договору зобов'язалися керуватися, зокрема, «Правилами будови і безпечної експлуатації ліфтів», затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду №190 від 01.09.2008р., «Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів», затверджених Наказом Мінтопенерго України №258 від 25.07.2006р., «Положенням про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні», затвердженого наказом Держбуду №73 від 10.04.2000р. та іншими інструктивно-нормативними документами, регламентуючими питання експлуатації та технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем.

В свою чергу, п.2.2. договору, передбачено обовязок виконавця зокрема щодо регулярного проведення профілактичних операцій (робіт) на електричному та механічному обладнанні ліфтів та диспетчерських систем (змазка, чистка, регулювання, ремонт та інше) з метою забезпечення робочого та безпечного стану ліфтів та диспетчерських систем.

Згідно п.2.3.11. договору, замовник зобовязаний забезпечувати контроль за роботою ліфтів та диспетчерських систем.

Згідно п.2.3.12. договору, замовник зобовязаний надати виконавцю дозвіл на експлуатацію обєктів, машин, механізмів, обладнання підвищеної небезпеки виданого замовнику Держміськпромнагляду України або його територіальними органами протягом 3-х місяців, з дати підписання даного договору.

Виконавець має право зупинити технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем у випадку порушення замовником строків оплати технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем по даному договору (п.2.6. договору).

Згідно п.2.7. договору сторони зупиняють роботу ліфтів або диспетчерських систем при наявності причин, що роблять їх подальшу експлуатацію небезпечною (сторона, яка зупинила ліфти та диспетчерські системи, негайно повідомляє про це іншу сторону).

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5 сторони визначили таке:

- місячна ціна технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем, що діє на момент укладання договору, визначається згідно додатку №1 до цього договору;

- місячна ціна технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем протягом строку дії договору підлягає перегляду одночасно з прийняттям Краматорською міською радою (виконавчим комітетом Краматорської міської ради) рішень про зміни цін (тарифів) на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду Краматорської міської громади. Нова місячна ціна технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем вважається встановленою в даний момент у випадку внесення змін шляхом підписання додаткової угоди до цього договору;

- замовник щомісячно не пізніше останнього банківського дня, наступного за місяцем виконання технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем, перераховує виконавцю оплату технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем у розмірі місячної ціни технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем;

- при зміні місячної ціни технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем в поточному місяці замовник сплачує виконавцю різницю за перерахунком не пізніше строку оплати за наступний місяць;

Строк дії цього договору встановлюється з 01.01.11р. по 31.12.15р. Договір вважається пролонгованим на наступні та кожні чергові календарні 5 років, якщо жодна із сторін не заявила відмови від його пролонгації за 1 місяць до закінчення строку дії договору (п.п. 5.1, 5.2. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками.

Виходячи з умов спірного договору та у зв'язку із відсутністю заперечень сторін щодо його продовження, відповідно, договір №553 від 28.12.2010 був пролонгований на 5 календарних років до 31.12.2020р., про що сторони не заперечують.

В додатку №1 до договору сторони визначили перелік обєктів та вартість послуг з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем, яка на момент укладання договору складала 63113,46грн. з ПДВ.

В подальшому протягом строку дії договору, місячна ціна послуг з технічного обслуговування переглядалась, про що сторонами договору укладені відповідні додаткові угоди від 10.02.12р., від 31.10.13р., від 01.12.16р.

Згідно додаткової угоди від 01.12.16р., місячна ціна послуг з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем з 01.12.16р. по теперішній час склала 51974,64грн. з ПДВ.

Крім того, 10.02.12р. між сторонами договору №553 від 28.12.10р. на технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем укладено додатку угоду, за якою виконавець зобовязується надати послуги з контролю операторами диспетчерських пультів за роботою ліфтів та диспетчерських систем в обсягах згідно Переліку обєктів та вартості диспетчерського контролю за роботою ліфтів та диспетчерських систем, а замовник сплачує виконавцю послуги на умовах даної додаткової угоди (п.п.1.1., 1.2.).

Пунктом 2.2. додаткової угоди визначені, зокрема, такі обовязки виконавця:

п.п.2.2.1. вести постійний контроль з диспетчерського пульту за станом ліфтів та диспетчерських систем;

п.п.2.2.3. своєчасно повідомляти ліфтовій аварійній службі виконавця про непланові зупинки ліфтів для прийняття заходів по їх усуненню;

п.п.2.2.6. при зупинці ліфта по розпорядженню будь-якої особи (в тому числі замовника), яке має на це право, вносити запис у змінний журнал з вказанням причин зупинки та прізвища особи яка зупинила ліфт.

Пунктом 2.3. додаткової угоди визначені, зокрема, такі обовязки замовника:

п.п.2.3.1. надати виконавцю необхідну технічну документацію на диспетчерські системи: паспорта, технічний опис, інструкції по експлуатації, електричні схеми, перелік встановленого обладнання, майна та інше;

п.п.2.3.2. забезпечувати: безперебійне якісне електропостачання обладнання диспетчерської системи; оплату послуг інтернет-провайдерів, що забезпечують проходження сигналів диспетчерської системи.

Згідно п.2.5. додаткової угоди виконавець має право зупинити надання послуг у випадку порушення замовником строків оплати по даній додатковій угоді.

Сторони зупиняють роботу ліфтів або диспетчерських систем при наявності причин, що роблять їх подальшу експлуатацію небезпечною (сторона, яка зупинила ліфти або диспетчерські системи, негайно повідомляє про це іншу сторону) п.2.6. договору.

Відповідно до п.3.1. додаткової угоди місячна ціна послуг, що діє на момент укладання додаткової угоди, визначається згідно Додатку до даної додаткової угоди;

Згідно п.3.3. додаткової угоди замовник щомісячно не пізніше наступного банківського дня поточного місяця перераховує виконавцю оплату послуг за цей місяць у розмірі місячної ціни послуг.

Дана додаткова угода починає діяти з 01.03.2012р. та є невідємною частиною договору (п.5.1.).

Додаткова угода підписана представниками сторін та скріплена печатками.

Додатками до додаткової угоди сторони узгодили перелік об'єктів та вартість диспетчерського контролю за робою ліфтів, в якому поряд з іншими даними відобразили адресу об'єктів, інвентаризаційні номери пультів.

Згідно з Додатком до додаткової угоди місячна ціна диспетчерського контролю з 01.03.12р. складала 19307,24грн.

Згідно додаткової угоди від 01.12.16р. місячна ціна диспетчерського контролю з 01.12.16р. по теперішній час складає 7776,72грн. без ПДВ, 9332,06грн. з ПДВ.

Згідно протоколу узгодження розбіжностей до Договору Додаток № 2 викладено в наступній редакції: «згідно п.п.9.2.1, 9.6.1, 9.7.15 «Правил улаштування та безпечної експлуатації ліфтів», для продовження подальшої експлуатації ліфтів, що реєструються, що вичерпали нормативний строк (25 років і більше), замовник зобов'язаний повідомити власника цих ліфтів про необхідність проведення експертного дослідження та модернізації ліфтів згідно експертного висновку. Ліфти, що відпрацювали нормативний строк і не пройшли експертне дослідження, замовник зобов'язаний вивести з експлуатації».

11.10.2016 Головне управління Держпраці у Донецькій області листом № 5.5/2318 звернулось до ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010, із вимогою про виведення з експлуатації ліфтів, які відпрацювали нормативний термін експлуатації (більше 25 років) і яким не проведено модернізацію, а також ліфти, які у встановленому порядку не пройшли експертне обстеження та позачерговий технічний огляд.

ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 направлено до ПАТ «ОТІС» як виконавця за Договором 24.10.2016 року лист № 602 з вимогою негайно припинити експлуатацію ліфтів які відпрацювали нормативний строк експлуатації (25 років), а також 28.10.2016 року лист № 615 з повторною вимогою аналогічного змісту.

Натомість ПАТ «ОТІС» листом № 1669 від 27.10.2016 року, повідомив відповідача як замовника про відмову від виконання вимог та продовження виконання своїх обов'язків за Договором з технічного обслуговування ліфтів, запропонувавши відповідачу власними силами зупинити експлуатацію ліфтів, посилаючись на п. 2.3.12 Договору, згідно якого замовник зобов'язаний надати виконавцю дозвіл на експлуатацію об'єктів, машин та механізмів, обладнання підвищеної небезпеки, видане замовнику Держпромнадзором України або його територіальним органом (Головним управлінням з питань праці в Донецькій області), на протязі 3-х місяців з дати підписання даного договору.

ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010, направив на адресу ПАТ «ОТІС» лист № 722 від 21.12.2016 року про дострокове розірвання договору за згодою сторін з 01.02.2017 року з проектом угоди про розірвання договору.

Листом №6-юр від 24.01.2017 ПАТ «ОТІС» надано відповідь щодо неможливості розірвання договору в односторонньому порядку з 01.02.2017 року через відсутність відповідних підстав, належне виконання зобов'язань за Договором, відсутність передбаченої Договором можливості дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку та необхідності досягнення згоди для настання бажаного відповідачем юридичного факту. Крім того, ПАТ «ОТІС» повідомлено, що за ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 рахувалась заборгованість з оплати фактично наданих послуг.

Листом № 24 від 27.01.2017 року ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 звернувся до ПАТ «ОТІС» з вимогою щодо передачі до 31.01.2017 року ключів від ліфтових приміщень у зв'язку із укладенням договору на обслуговування ліфтів з третьою стороною - ТОВ «Спецсервіс АДС» договір на обслуговування ліфтів, що обслуговуються ПАТ «ОТІС».

Також 16.02.2017 року ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 було надіслано на адресу ПАТ «ОТІС» лист № 74 також з вимогою щодо повернення ключів від диспетчерських пунктів.

Листом № 60-юр від 14.03.2017 року ПАТ «ОТІС» повідомив ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010, що Договір не передбачає можливості його дострокового розірвання в односторонньому порядку та є обов'язковим до виконання сторонами як такий, що є діючим.

Окрім того у зв'язку із наявністю заборгованості ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 з оплати фактично наданих відповідачем послуг, ПАТ «ОТІС» було надіслано на адресу замовника листи № 73 від 15.02.2017 року та № 89 від 16.03.2017 року з актами звірки взаєморозрахунків за Договором.

Проте, вказані акти звірки взаєморозрахунків ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 підписані не були.

ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Отіс" про розірвання Договору про технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем від 28.12.2010 № 553 укладеного між позивачем та відповідачем.

Рішенням господарського суду міста Києва у справі №910/3987/17 від 06.06.2017р. у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/3987/17 від 03.10.2017р. апеляційну скаргу ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва у справі №910/3987/17 від 06.06.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 13.03.2018р. по справі №910/3987/17 рішення господарського суду міста Києва у справі №910/3987/17 від 06.06.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/3987/17 від 03.10.2017р., залишено без змін, касаційну скаргу ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 залишено без задоволення.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивачем на виконання умов договору у період з січеня 2016 року по лютий 2017 року (включно) надано ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 послуги з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем, а також диспетчерського контролю на загальну суму 880 299,98грн., а відповідачем на виконання своїх зобовязань по договору в період з січня 2016 року по грудень 2016р. здійснена часткова оплата послуг на загальну суму 779448,03грн.

Згідно поданого позивачем розрахунку, на даний час непогашеною залишається заборгованість відповідача за договором №553 від 28.12.10р. за період з грудня 2016р. по лютий 2017р. (включно) у розмірі 100 851,95грн.

З наведених підстав, посилаючись на неналежне виконання відповідачем свої грошових зобовязань щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за період з грудня 2016р. по лютий 2017р. (включно) у розмірі 100 851,95грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставина та оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується сплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору у період з січеня 2016 року по лютий 2017 року (включно) надано ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 послуги з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем, а також диспетчерського контролю на загальну суму 880 299,98грн., а відповідачем на виконання своїх зобовязань по договору в період з січня 2016 року по грудень 2016р. здійснена часткова оплата послуг на загальну суму 779448,03грн. Натомість з грудня 2016 року відповідачем було порушено погоджений договором порядок оплати послуг у звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за фактично надані послуги за період з грудня 2016р. по лютий 2017р. (включно) складає 100 851,95грн.

Доказів сплати грошових коштів за фактично надані послуги у сумі 100 851,95грн., відповідач суду не надав.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не доведено факт надання послуг за договором №553 від 28.12.10р., не надані акти приймання передачі послуг, не надано інших доказів надання послуг.

Відповідно до ст.ст.625, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд звертає увагу, що умовами договору не передбачено складання будь-яких документів, які підтверджують факт надання послуг, в свою чергу позивачем надані копії Журналів технічного огляду ліфтів, де є записи працівників позивача щодо технічного огляду ліфтів зокрема за період з грудня 2016р. по лютий 2017р.; копії сторінок Журналів прийому, здачі змін та реєстрації зупинок ліфтів; з яких вбачаються що позивач здійснював надання послуг у спірний період часу.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин п.4.3 «Положення про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні», затвердженого наказом Держбуду №73 від 10.04.2000р., яким визначено, що для зручності планування коштів власника та діяльності спеціалізованої організації ціна за технічне обслуговування та ремонт ліфтів визначається як середньомісячна і оплачується замовником щомісячно в однаковому розмірі з оформленням актів виконаних робіт з наступних підстав.

Пункт 4.3. вищенаведеного Положення визначає порядок правовідносин між власником ліфтів та спеціалізованою організацією, що здійснює технічне обслуговування та ремонт ліфтів. Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Житлово-комунальна компанія МК-2010 не є власником ліфтів, обслуговування яких здійснювалось Приватним акціонерним товариством «ОТІС», а отже даний пункт Положення не може бути застосований до спірних правовідносин.

Крім того, умовами договору №553 від 28.12.2010р. сторонами чітко визначено вартість щомісячного обслуговування ліфтів та диспетчерського контролю, що не потребує додаткового планування коштів на ці потреби відповідачем - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Житлово-комунальна компанія МК-2010.

З наведених підстав, суд відхиляє заперечення відповідача щодо недоведеності позивачем факту надання послуг за договором №553 від 28.12.10р., як безпідставні та необґрунтовані.

Посилання відповідача на неналежне надання позивачем послуг за договором, на підтвердження якого надані акти огляду ліфтів від 03.02.2017р., судом оцінюються критично, оскільки огляди проведені без участі представників позивача - виконавця послуг, наразі, в оглядах приймали участь представники третіх осіб, які не є сторонами спірного договору. Також, відповідачем не доведено наявність у осіб, які приймали участь в оглядах належних повноважень для оцінки стану ліфтів.

Окрім того, в журналі реєстрації зупинок ліфтів відсутні записи щодо зупинки ліфтів за адресами, на яких проводився огляд, а також відсутні відповідні записи в журналі ПАТ «ОТІС» обліку видачі та здачі ключів за 03.02.2017 року.

Судом не приймається висновок спеціаліста від 05.05.2017р. в якості доказу неналежного надання позивачем послуг за договором, оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що останній повідомляв позивача про проведення дослідження технічного стану ліфтів. Тобто, відповідач був позбавлений можливості прийняти участь у вказаному дослідженні.

Крім того, даний висновок складений на підставі актів огляду ліфтів від 03.02.2017р., які за висновком суду не є належними доказами порушення позивачем договору в частині якості надання послуг, враховуючи, що вказані акти складені представниками третіх осіб, повноваження яких щодо оцінки стану ліфтів не підтверджені, без участі представників позивача - виконавця послуг.

Також суд вважає безпідставними та необґрунтованими заперечення відповідача щодо обовязку позивача припинити експлуатацію ліфтів, які відпрацювали нормативний строк експлуатації понад 25 років згідно листа відповідача №602, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2016 року відповідачем від Головного управління Держпраці у Донецькій області було отримано лист №5.5/2321 від 11.10.16р. з вимогою про виведення з експлуатації ліфтів, які відпрацювали нормативний термін експлуатації (більше 25 років).

Відповідно до вимог Головного управління Держпраці у Донецькій області відповідачем 24.10.2016р. до ПрАТ «ОТІС» було направлено лист №602 з вимогою негайно припинити експлуатацію ліфтів, які відпрацювали нормативний строк експлуатації (25 років).

Суд звертає увагу на приписи Додатку № 2 до Договору - Особливі умови, за змістом якого обов'язок з виведення з експлуатації ліфтів, які відпрацювали нормативний строк та не пройшли експертного огляду, покладений на замовника, тобто ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010, як і передбачений п. 2.3.12 Договору обов'язок з надання дозволів на експлуатацію об'єктів, машин і механізмів підвищеної безпеки.

Таким чином, саме ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 зобовязано за умовами договору вивести з експлуатації ліфти, які відпрацювали нормативний строк та не пройшли експертного огляду.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

Рішенням господарського суду міста Києва у справі №910/3987/17 від 06.06.2017р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду по справі №910/3987/17 від 03.10.2017р. та постановою Верховного суду від 13.03.2018р. по справі №910/3987/17 встановлені обставини щодо обовязку саме відповідача вивести з експлуатації ліфти, які відпрацювали нормативний строк та обставини належного виконання ПрАТ «ОТІС» послуг за договором №553 від 28.12.10р., укладеним між ТОВ Житлово-комунальна компанія МК-2010 та ПрАТ «ОТІС», в тому числі і у спірний період - з грудня 2016р. по лютий 2017р.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та зважаючи на те, що відповідачем не надано належних доказів оплати послуг з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 100 851,95грн. є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи зменшення позивачем протягом розгляду справи позовних вимог, судовий збір розподіляється відповідно до приписів ст.ст.129, 130 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 130, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «ОТІС», м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Житлово-комунальна компанія МК-2010, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення заборгованості в розмірі 100851,95грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Житлово-комунальна компанія МК-2010 (84331, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Паркова, б.28, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м.Київ, вул.Екскаваторна, 37, ) заборгованості в розмірі 100851,95грн., судовий збір в розмірі 1512,78грн.

Згідно ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 10.04.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.04.2018р.

Суддя М.О. Лейба