ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" квітня 2018 р.

Справа № 903/240/18

Суддя господарського суду Волинської області Кравчук А. М., розглянувши матеріали по справі № 903/240/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта", м.Луцьк

до відповідача: приватного підприємства "Форест-Україна", м. Луцьк

про видачу судового наказу

без виклику сторін

встановив: 05.04.2018 року надійшла заява ТОВ "Торговий дім "Аванта" №54 від 03.04.2018 року про видачу судового наказу по стягненню з ПП "Форест-Україна" 25 428 грн. 80 коп., з яких 8 114 грн. 04 коп. основного боргу, 3 989 грн. 62 коп. пені, 4 057 грн. 02 коп. 50% штрафу, 7 979 грн. 24 коп. 1% в день згідно ст. 625 ЦК України, 1 093 грн. 05 коп. 50% річних, 195 грн. 83 коп. інфляційних втрат та судових витрат по справі.

Заява обгрунтована невиконанням ПП "Форест-Україна" взятих на себе згідно договору поставки №146-15А від 19.02.2015 року зобов'язань по оплаті поставленого товару.

Господарським судом Волинської області видано судовий наказ від 10.04.2018 року №903/240/18 про стягнення з ПП "Форест-Україна" на користь ТОВ "Торговий дім "Аванта" 8 114 грн. 04 коп. заборгованості та 176 грн. 24 коп. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У заяві №54 від 03.04.2018 року товариство просить видати судовий наказ не лише на суму боргу за договором, але й на пеню, штраф, інфляційні втрати, річні.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов’язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов’язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги про стягнення передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням і боргом за договором.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що стягнення пені, штрафу, річних та інфляційних втрат є заходами відповідальності за порушення зобов'язань та правовим наслідком порушення зобов'язання у разі прострочення його виконання, можливість стягнення виключно неоспорюваної заборгованості в порядку наказного провадження, така вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно п. 5.2 договору поставки №146-15А від 19.02.2015 року оперативно-господарські санкції застосовуються шляхом повідомлення про це покупця.

Доказів надіслання вимоги про стягнення донарахованих на основний борг платежів заявник не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення пені, штрафу, річних та інфляційних втрат, оскільки вказані вимоги не відповідають статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до положень частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 152-154, 234, 235 ГПК України, господарський суд-

ухвалив:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Аванта" про видачу судового наказу по стягненню з приватного підприємства "Форест-Україна" 3 989 грн. 62 коп. пені, 4 057 грн. 02 коп. 50% штрафу, 7 979 грн. 24 коп. 1% в день згідно ст. 625 ЦК України, 1 093 грн. 05 коп. 50% річних, 195 грн. 83 коп. інфляційних втрат відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 10.04.2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256 ГПК України.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Суддя                                                   А. М. Кравчук