ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/1678/17

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., у відкритому засіданні у приміщенні суду розглянув справу за позовом приватного акціонерного товариства «Леся Українка», м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 4

до товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостач-Черкаси», м. Черкаси, вул. Добровольського, 20

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 142

- ПАТ «Укртрансгаз» (м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) в особі Черкаської філії

про стягнення 17 829,94 грн. зайво сплачених коштів (передоплата),

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 керівник за посадою;

від третьої особи (Черкасигаз): ОСОБА_3 за довіреністю;

(Укртрансгаз): ОСОБА_4 за довіреністю.

Приватне акціонерне товариство «Леся Українка» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ГазпостачЧеркаси» про стягнення зайво сплачених коштів за постачання природного газу в розмірі 17 829,94 грн., та відшкодування судових витрат.

В судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримав та вказує, що актів приймання-передачі газу в квітні травні 2015р. з відповідачем не підписував, газу від відповідача не приймав. Але на вимогу відповідача обєм газу був оплачений по передоплаті за умовами договору на постачання газу. Вимагає повернення суми попередньої оплати. Вказує, що рішенням господарського суду Черкаської області від 30.03.2016р. у справі №925/2073/15 дії ПАТ «Черкасигаз» визнані неправомірними та зобовязано здійснити перерахунок спожитого газу у спірний період. Рішення суду не виконано, перерахунок обємів газу ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» не провів.

Представник позивача вказав, що в нього є лише не підписана ним копія акту приймання-передачі газу за квітень 2015р. Акт про передачу відповідачем газу на підприємство за травень 2015р. - в нього взагалі відсутній. Цей акт позивач теж не підписував.

З листопада 2017р. позивач змінив постачальника газу та уклав нові угоди на постачання газу для опалення виробничих приміщень.

Подано також письмову відповідь на відзив та докази направлення третім особам примірника позовної заяви до відому.

Представник відповідача вимоги заперечив та вказує, що газ поставлено та передано споживачу ОСОБА_5 «Леся Українка» на підставі реєстрів та звірок з ПАТ «Черкасигаз». Рішення господарського суду Черкаської області від 30.03.2016р. у справі №925/2073/15 стосовно коригування обємів газу з ПАТ «Черкасигаз» - не стосується дій відповідача.

Акти приймання-передачі газу позивачу вважаються підписаними споживачем, якщо споживач не повернув їх постачальнику газу. Представник відповідача заперечив наявність у товариства лічильника газу, згідно якого він відпускає газ споживачам. Обєми газу підтверджує оператор газотранспортної мережі ПАТ «Черкасигаз». З ним же постачальник підписує акти про обєми протранспортованого споживачам газу. Розбіжностей з оператором ГТС не виникало.

Представник відповідача надав суду акти приймання-передачі газу позивачу за квітень-травень 2015р., які не підписані позивачем. Просить в позові відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи (Черкасигаз) вимоги заперечив та вказав, що рішення господарського суду Черкаської області від 30.03.2016р. у справі №925/2073/15 виконано, грошові кошти перераховані позивачу. Стосовно коригування обліків споживання газу з позивачем представник третьої особи вказав, що така дія не передбачена чинними нормативними та технічними документами по газопостачанню. Подано письмовий відзив на позов та докази його направлення учасникам розгляду справи.

Представник ПАТ «Черкасигаз» повідомив також про наявність бухгалтерської довідки на позивача про обєми спожитого та оплаченого газу. Технічна звірка з позивачем по обємах переданого газу за спірний період квітня-травня 2015р. - не проводилась.

Представник третьої особи ПАТ «Укртрансгаз» відзиву на позов не надав та пояснив, що коштів від позивача за транспортування газу в квітні-травні 2015р. ПАТ «Трансгаз» не отримував. Матеріальних претензій до позивача не має. Згідно акту приймання-передачі газу за квітень 2015р. позивач перерахував всього 329,31 грн., що підтвердив документально.

Сторони не змінили предмет чи підставу позову. Додаткових клопотань не подано.

Сторони та учасники заявили про надання суду всіх матеріалів та документів, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

Судом зясовано та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між ОСОБА_5 «Леся Українка» (позивач у справі) та ТОВ «Газпостач-Черкаси» (відповідач у справі) були укладені договори про постачання природного газу, а саме: договір №ЧГ-12/00033 від 01.02.2012р. та похідний договір №ЧГ-16/0458 від 23.12.2015р.

З 01 листопада 2017 року відносини з постачання природного газу між ОСОБА_5 «Леся Українка» та ТОВ «Газпостач-Черкаси» призупинені у зв'язку зі зміною постачальника природного газу, що підтверджується листом позивача від 26.10.2017р. №20.

За період з 01 січня 2015 року до 31 жовтня 2017 року ОСОБА_5 «Леся Українка» сплачено на користь ТОВ «Газпостач-Черкаси» 307229,51 грн. за постачання природного газу (платіжні доручення №№852, 880, 916, 1201, 1202, 1246, 1247, 1322, 1323, 1353, 1681, 1699, 1724, 1738, 1766, 1804).

Згідно підписаних між сторонами актів приймання-передачі природного газу за цей же період ТОВ «Газпостач-Черкаси» поставило Позивачу природний газ на загальну суму 283572,15 грн.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. ОСОБА_5 та обов'язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до пунктів 11, 12 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕ від 30.09.2015р. №2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. У випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об'єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Відповідно до пунктів 3.4. і 4.3. договорів постачання природного газу, приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних ОСОБА_6 приймання-передачі в розрізі добових обсягів, які є невід'ємними частинами цього Договору, і які є підставою для остаточного розрахунку між Сторонами.

За умовами пунктів 3.1.1. і 5.1.1. договорів постачання природного газу, покупець зобов'язаний сплатити 100% вартості місячного обєму природного газу на рахунок постачальника на наступних умовах:

- 50% вартості - на умовах попередньої оплати до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки природного газу;

- 50% вартості - до 15 числа місяця споживання природного газу.

ОСОБА_5 «Леся Українка» є добросовісним споживачем, оплачувало природний газ в якості попередньої оплати, згідно з умовами договору. Жодних претензій від постачальника стосовно порушень строків оплати природного газу на адресу підприємства не надходило. Водночас, підприємство як споживач - не підписало акти приймання-передачі природного газу за періоди квітень та травень 2015 року на загальну суму 15719,83 грн., про що направлено відповідачу (постачальнику) мотивований лист за вих.№10 від 06.05.2016р.

Як вказано Позивачем, спірні акти про постачання газу надійшли на адресу підприємства із значним запізненням, майже через рік після звітного періоду. Відмова від підписання актів обґрунтована тим, що нараховані постачальником обсяги природного газу не відповідають дійсно спожитим (зафіксованим належним чином у Журналі обліку відповідно до показників вимірювальної техніки). Відмова від підписання актів є правомірною і обґрунтованою, виходячи з такого.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕ від 30.09.2015р. №2494, визначений Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичний об'єм та обсяг розподілу та споживання (постачання) природного газу по об'єкту споживача (алокація) за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передається Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для включення в місячний баланс природного газу по ГТС і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб'єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Оператором ГРМ є в даному випадку Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», з яким Позивач уклав договір про розподіл природного газу.

Як стверджує Позивач, обсяг споживання (постачання) природного газу ОСОБА_5 «Леся Українка» за період з 01.04.2015 по 30.04.2015 року, з 01.05.2015 по 08.05.2015 року, визначений Оператором ГРМ незаконно. Ця обставина встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому визначені Оператором ГРМ обсяги природного газу не можуть використовуватися у взаємовідносинах між суб'єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30 березня 2016 року у справі №925/2073/15 встановлені певні обставини стосовно позивача ОСОБА_5 «Леся Українка», і які мають значення для вирішення даної позовної заяви по суті. Судом, зокрема, визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» щодо обчислення витрат газу ОСОБА_5 «Леся Українка» за період з 01.04.2015р. по 30.04.2015р., з 01.05.2015р. по 08.05.2015р. за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання, і зобов'язано ПАТ «Черкасигаз» здійснити перерахунок обсягу витрат газу позивача за період з 01.04.2015 по 30.04.2015 року, з 01.05.2015 по 08.05.2015 року за фактичними показниками засобу вимірювальної техніки ОСОБА_5 «Леся Українка».

Судом також встановлено, що згідно з п. 5.2.4. Правил обліку природного, у разі використання показувальних або реєструвальних засобів вимірювальної техніки розрахунки об'єму газу повинні заноситись до журналу обліку газу. Ведення журналу обліку газу ОСОБА_5 «Леся Українка» та систематичне перевіряння журналу обліку газу відповідачем - встановлено судовим рішенням, тому обставин, які унеможливлюють обрахування відповідачем кількості спожитого підприємством природного газу за спірний період з 01.04.2015 по 30.04.2015 і з 01.05.2015 по 08.05.2015 року, - суд не вбачає.

Рішення Господарського суду Черкаської області у справі №925/2073/15 залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21 червня 2016 року та постановою Вищого господарського суду від 18 жовтня 2016 року у даній справі.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, доведеною є та обставина, що нарахування обємів та вартості спожитого ОСОБА_5 «Леся Українка» природного газу за період з 01.04.2015р. по 30.04.2015р. і з 01.05.2015р. по 08.05.2015рр слід здійснювати за фактичними показниками, зафіксованими у Журналі обліку газу підприємства, а не за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання.

Оскільки складені Відповідачем акти приймання-передачі природного газу за періоди квітень 2015 року та травень 2015 року не відповідають фактичним показникам спожитого підприємством природного газу, ОСОБА_5 «Леся Українка» відмовило у підписанні цих актів, про що повідомило Відповідача. Проте, інших актів за вказані періоди Відповідач не направляв, а отриманий лист залишив без відповіді.

Таким чином, за період квітень-травень 2015 року ОСОБА_5 «Леся Українка» фактично не прийняло та не спожило обсяг природного газу, зазначений відповідачем в актах приймання-передачі. Враховуючи відсутність фактичного споживання природного газу, перераховані кошти за природний газ в якості попередньої оплати є надмірно сплаченими і підлягають поверненню на рахунок підприємства, що стало причиною звернення Позивача до суду за захистом та відновленням порушеного права.

Відповідач вимоги позивача не спростував. Доказів належного виконання ним зобовязання з постачання газу чи повернення коштів позивачу не надано. Відповідач вимоги заперечує та вказує, що обєми постачання газу позивачу перевірити не може, оскільки обєми газу підтверджує по фактичних обсягах оператор газотранспортної мережі компанія «Укртрансгаз» при звірці щомісячних реєстрів постачання.

Треті особи не довели належними та обєктивними доказами постачання позивачу газу приєднаними мережами в обумовлених обємах в квітні-травні 2015р., та не спростували доводи та документи позивача.

Представник третьої особи ПАТ «Черкасигаз» перед судовими дебатами подала у справу письмові пояснення та пакет документів. Суд не приймає ці документи до уваги, оскільки представник не був позбавлений права вчасно їх подати, та приєднує документи до справи (а.с. 189-202).

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представників сторін та учасників, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором №ЧГ-12/00033 постачання природного газу від 01.02.2012р. (а.с 13-18) є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існували станом на квітень-травень 2015р. договірні відносини оплатної поставки газу як різновиду товару - на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Між позивачем та третьою особою ПАТ «Черкасигаз» 28.01.2015р. підписано окремий договір на розподіл природного газу №01/11416/т-15 (а.с. 30-33). Спору в цій частині немає. Оплата за транспортування природного газу магістралями вноситься позивачем третій особі за окремими рахунками.

Між позивачем та третьою особою ПАТ «Укртрансгаз» 28.01.2015р. підписано окремий договір на розподіл природного газу №01/11416/т-15 (а.с. 30-33). Спору в цій частині немає. Оплата за транспортування природного газу приєднаними газовими мережами та магістралями вноситься позивачем третій особі («Трансгаз») за окремими рахунками.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Місце проведення господарської діяльності сторін та учасників відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

За правовою природою договір №ЧГ-12/00033 від 01.02.2012р. є договором поставки енергоносіїв приєднаними мережами і відповідає вимогам статті 714 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до договору поставки енергоносіїв приєднаними мережами застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу з використанням майна не для власного (особистого) споживання.

Відносини між сторонами врегульовані також положеннями та приписами:

Конституції України;

Цивільного кодексу України;

Господарського кодексу України;

Кодексу газорозподільних мереж постанова НКРЕ від 30.09.2015р. №2494;

ЗУ «Про ринок природного газу»;

Правила постачання природного газу постанова НКРЕ від 30.09.2015р. №2496;

Правила обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання - наказ Мінпаливенерго України від 27.12.2005р. №618;

Правила користування природним газом для юридичних осіб постанова НКРЕ від 13.09.2012р. №1181.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір від 01.02.2012р. №12/00033 (а.с. 13-18) не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та розірваний в установленому порядку з листопада 2015р. у звязку зі зміною споживачем (позивачем) постачальника газу (на підставі листа споживача, а.с. 34). Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

За умовами розділу 3 спірного договору від 01.02.2012р. кількість поставленого покупцеві (позивачеві) природного газу визначається за показниками встановленого у покупця комерційного вузла обліку газу, та підтверджується газорозподільною або газотранспортною організацією.

Приймання-передача природного газу, поставленого постачальником (відповідачем) та прийнятого покупцем (позивачем) у звітному місяці оформляється шляхом підписання щомісячних актів приймання-передачі, як невідємної частини договору, і які є підставою для остаточних розрахунків (п.п. 3.1, 3.3 договору, а.с. 14)

За умовами договору покупець зобовязаний сплатити 100% вартості місячного обєму природного газу на рахунок постачальника на умовах:

- 50% вартості по передоплаті до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу;

- 50% вартості до 15 числа місяця споживання природного газу (пункт 5.1.1. договору, а.с. 15).

За період з 01.01.2015р. по 31.10.2017р. позивач сплатив на умовах передоплати постачальнику газу (відповідачу) 307229,51 грн.

Згідно умов Договору Відповідач поставив позивачу за цей період газу на суму 283572,15 грн., що підтверджено двосторонніми щомісячними актами приймання-передачі газу.

ОСОБА_6 приймання-передачі за квітень-травень 2015р. позивачем обгрунтовано не підписані.

Позивач заперечив отримання від відповідача спірних актів в 2015 році на суму 15719,83 грн. Натомість акти надані йому для підписання відповідачем лише в 2016 році, на що направлено мотивовані заперечення відповідачу листом за вих. №10 від 10.05.2016р.

Згідно журналу обліку природного газу, який було оглянуто в судовому засіданні (в прошитому та пронумерованому вигляді), позивачем в квітні 2015р. відповідно до показників приладу обліку газу спожито 597 куб.м. природного газу, що з урахуванням коригувального коефіцієнту 1,01 складає 603 куб.м. (а.с. 65).

Позивач розрахувався за замовлений та фактично отриманий і спожитий газ (всього 603 куб.м.) повністю та на умовах передоплати.

В травні 2015р. споживання газу у позивача не було.

Факт наявності проведеної передоплати позивачем по поставці газу підтверджується договором, платіжними дорученнями та не спростовано відповідачем у належний спосіб.

Відповідач не надав обєктивних доказів - з посиланням на фіксацію приладами обліку газу передачу позивачу природного газу в період квітня-травня 2015р. в обємах і на суму, що перевищує зафіксований приладами обліку газу у позивача 603 куб.м. (з урахуванням коеф. 1.01).

Посилання представника відповідача на дані звірки постачання обємів газу позивачу - з газотранспортною компанією - є не коректним і не враховується судом при прийнятті рішення, оскільки ні відповідач, ні треті особи не вказали, якими приладами обліку, де, коли зафіксовані такі обєми транспортування газу позивачу в квітні-травні 2015р. Ці звірки проведені без участі споживача (позивача).

Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належної та повної передачі оплаченого товару, в розумінні вимог ст.ст. 74, 76 ГПК України, відповідач суду не подав.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Відповідно до п.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, на підставі договорів та інших правочинів. Стаття 714 ЦК України регулює, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 693 Цивільного кодексу України визначає, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк постачання газу, який визначений в п. 1.4 Договору.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неотримання позивачем газу чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд враховує ухилення третьої особи ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» від виконання рішення господарського суду Черкаської області в частині коригування обліків газу. Перерахування грошових коштів позивачу (платіжне доручення №30 від 21.06.2017р., а.с. 161) - не є тотожним з вимогою суду на проведення коригування обліків газу. Судове рішення не містить вимог про перерахування коштів (боргу) позивачу.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині повернення коштів за неотриманий та не спожитий позивачем, але оплачений на умовах передоплати газ - належним чином не виконав. Строк повернення передоплати за газ вже настав письмова претензія позивача від 28.11.2017р. №23-ЛУ (а.с. 66).

Позивач з посиланням на приписи ст. 693 ч. 2 ЦК України, Кодексу газорозподільних мереж - правомірно вимагає від відповідача повернення передоплати за невиконаним зобовязанням.

Станом на 01.01.2018р. заборгованість Відповідача перед Позивачем за оплачену на умовах передоплати та непоставлену продукцію становить 17829,94 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача на свою користь суми проведеної передоплати за газ як різновид непоставленої продукції - у розмірі 17829,94 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до приписів ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подав доказів належного виконання договору постачання газу. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом для захисту права.

Суд зазначає, що повернення передоплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання належних та мотивованих заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостач-Черкаси», м. Черкаси, вул. Добровольського, 20, ідентифікаційний код 36619059, номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача приватного акціонерного товариства «Леся Українка», м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 4, ідентифікаційний код 02968533, номер рахунку в банку невідомий

17829,94 грн. передоплати та 1600 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 02.04.2018р.

Суддя Г.М. Скиба