номер провадження справи 9/10/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 Справа № 908/70/18

м.Запоріжжя

за позовом: Українсько-іспанського товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Індустріалес, С.Л., (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ВБК Перспектива, (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6)

про стягнення суми 20156,92 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 18.12.2013;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

11.01.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Українсько-іспанського товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Індустріалес, С.Л. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ВБК Перспектива на його користь суми 20156,92 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.01.2018 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/70/18, присвоєний номер провадження 9/10/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 14.02.2018.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2018 підготовче засідання відкладено на 06.03.2018. Ухвалою суду від 06.03.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.04.2018.

В судовому засіданні 03.04.2018 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач в повному обсязі підтримав вимоги, викладені у позові. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного сторонами договору підряду №05-280 від 18.07.2017, позивач виготовив та згідно з видатковими накладними № ХИ-050287 від 07.08.2017 та № ХИ-05-295 від 18.08.2017 передав відповідачу вироби. Відповідач здійснив часткову оплату 04.08.2017 на суму 85000 грн., 06.10.2017 на суму 10000 грн. та 14.11.2017 на суму 5000 грн., внаслідок чого сума заборгованості ТОВ «ВБК Перспектива» перед позивачем становить 8850 грн. За порушення термінів оплати, відповідачу на підставі п. 5.1 договору нараховано пеню за прострочку оплати за загальний період з 19.08.2017 по 05.01.2018 в розмірі 1766,92 грн., а також штраф в розмірі 9540 грн. На підставі викладеного, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача загальну суму в розмірі 20156,92 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 162-164, 232 ГК України, ст. 549 ЦК України, договором підряду № 05-280 від 18.07.2017.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, про припини неявки суд не повідомив, письмового відзиву не надав, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвали суду, які направлялися на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6, повернуто підприємством звязку з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Вказане свідчить, що судом належним чином виконано обовязок та вжиті заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи. Оскільки всі учасники судового процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду спору, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 03.04.2018 за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2017 між Українсько-іспанським товариством з обмеженою відповідальністю «ХарветІндустріалес, С.Л.» (Підрядник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВБК Перспектива» (Замовник, відповідач) було укладено договір підряду № 05-280, відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручив, а підрядник зобовязався, у відповідності до умов даного договору виготовити та здійснити доставку світлопрозорих конструкцій, а саме вікон для місць загального користування (підїздів, підвалів, технічних приміщень, горищ тощо) та відливів згідно Специфікації (додаток № 1 до цього договору).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору вартість виробів, їх доставка без вартості монтажу та демонтажу, вказана у Специфікації становить 107155 грн. (в т.ч. ПДВ). Замовник зобовязаний здійснити оплату у розмірі 100% від загальної суми договору в день поставки виробів.

За порушення термінів оплати, в пункті 5.1 договору передбачена відповідальність Замовника у вигляді пені та штрафу.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та до моменту його остаточного виконання.

Матеріали справи свідчать, що за видатковою накладною № ХИ-050287 від 07.08.2017 позивач передав відповідачу обумовлені договором вироби на суму 107155 грн. Крім того, згідно з видатковою накладною № ХИ-05-295 від 18.08.2017 позивач також передав профіль добірний, 6 м, загальною вартістю 1695 грн. Зазначені видаткові накладні підписані та скріплені печатками обома сторонами.

Також в матеріалах справи міститься довіреність № 28 від 18.08.2017, якою представник відповідача директор ТОВ «ВБК Перспектива» ОСОБА_2, уповноважувався на отримання від позивача матеріальних цінностей профілю добірного в кількості шести метрів, в довіреності міститься зразок підпису вказаної особи.

Відповідачем здійснено на рахунок позивача часткову оплату за вказані вироби платіжними дорученнями № 681 від 04.08.2017 на суму 85000 грн., № 686 від 05.10.2017 на суму 10000 грн. Після направлення позивачем претензії вих. № 359 від 14.11.2017, відповідач згідно з платіжним дорученням № 692 від 189.12.2017 перерахував додатково 5000 грн.

У звязку з цим, за доводами позивача, станом на момент розгляду справи сума заборгованості відповідача становить 8850 грн.

За неналежне виконання грошових зобовязань та порушення термінів оплати, позивачем на підставі п. 5.1 договору нараховано відповідачу суму 1766,92 грн. пені за загальний період з 19.08.2017 по 05.01.2018 та суму 9540 грн. штрафу.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню на наступних підставах.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити роботу.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно ч. 1 до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

За змістом п.п. 1.1, 2.1 договору підряду, його предметом є виготовлення та доставка виробів, що визначені у Специфікації, яка є додатком № 1 до договору, вартість яких становить 107155 грн. Поставка виробів, обумовлених договором, а саме: вікон та відливів, що визначені у Специфікації відбулась за видатковою накладною № ХИ-050287 від 07.08.2017 року. За видатковою накладною № ХИ-05-295 від 18.08.2017 вказаною, в тому числі, у підставі позову, були передані вироби профіль добірний вартістю 1695 грн., який не є предметом вищевказаного договору підряду, відсутній у Специфікації, тобто його поставка відбулась поза межами цього договору.

Отже, оплату виробів, обумовлених договором підряду, відповідач згідно з пунктом 2.2, повинен був здійснити в день доставки, тобто 07.08.2017.

Судом встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату отриманих виробів: 04.08.2017 85000 грн., 05.10.2017 10000 грн., 18.12.2017 5000 грн., всього в сумі 100000 грн. У призначанні платежу вказаний рахунок №ХИ-050287 від 27.07.2017, посилання на який міститься у видатковій накладній від 07.08.2017. Таким чином, заборгованість відповідача за вироби, передані йому згідно з договором підряду, становить 7155 грн.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 202 ЦК України, за поставкою виробів здійсненою згідно з накладною № ХИ-05-295 від 18.08.2017, між сторонами вникли правовідносини, що породили взаємні права та обовязки. Фактично між сторонами укладено договір купівлі-продажу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За таких обставин, обовязок зі сплати виробів вартістю 1695 грн., отриманих за накладною № ХИ-05-295, в силу вищезазначених приписів законодавства, виник одразу після його прийняття, тобто 18.08.2017.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач позовні вимоги в частині суми основного боргу не спростував, доказів здійснення в повному обсязі оплати виробів, отриманих за договором підряду, заборгованість за якими складає 7155 грн., а також оплати товару вартістю 1695 грн. отриманого від позивача за накладною № ХИ-05-295 від 18.08.2017, не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 8850 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з п. 5.1 договору підряду при порушення термінів оплати виробів Замовник сплачує Підряднику пеню від вартості поставлених виробів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період прострочення строку виконання зобовязання за кожний день прострочки. У разі прострочення оплати на 10 днів та більше, Замовник сплачує на користь Підрядника штраф 40% від вартості поставлених та не оплачених виробів.

Згідно з ч.1 ст.548 цього Кодексу виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком ( ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 4 статті 231 Господарського кодексу України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Із змісту ч.1 ст.546, ч.1 ст.547 ЦК України слідує, що неустойка є одним із видів забезпечення виконання зобовязання, щодо якого правочин вчиняється у письмовій формі.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Із наведеного вбачається, що законодавець поділяє неустойку на договірну і законодавчо встановлену. Тобто, необхідною умовою виникнення права на неустойку є визначення у законі чи у договорі управненої та зобовязаної сторони, вид правопорушення за який вона стягується і конкретний її розмір.

Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем термінів оплати, передбачених договором підряду, в тому числі більше, ніж на 10 днів, позовні вимоги про стягнення пені та штрафу, розмір яких встановлено за домовленістю сторін, є обґрунтованими в частині нарахування на суму боргу, що виник саме за договором.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1466,77 грн. пені за заявлений загальний період з 19.08.2017 по 05.01.2018, яка розрахована на суму заборгованості, що виникла саме за договором.

В частині стягнення штрафу, обґрунтованими є вимоги про стягнення 40% від суми вартості виробів неоплачених в строк за договором (понад 10 днів), а саме: поставка товару за договором на суму 107155 грн. 85000 грн. (перший платіж, здійснений 04.08.2017, в рахунок часткової оплати без порушення; наступні часткові оплати не враховані, оскільки здійснені з порушенням строків понад 10 днів) = 22155 грн., тобто 40% від суми 22155 грн., що дорівнює 8862 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 8862 грн. штрафу.

Враховуючи, що поставка товару на суму 1695 грн. за накладною ХИ-05-295 від 18.08.2017 відбулась поза межами договору підряду, нарахування на цю суму пені та штрафу, в розмірі обумовленому договором підряду, є безпідставним.

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється частково.

Згідно зі ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 1676,50 грн. витрат зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВБК Перспектива, (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6) на користь Українсько-іспанського товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Індустріалес, С.Л., (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11) суму 8850 (вісім тисяч вісімсот пятдесят) грн. заборгованості, суму 1466 (одна тисяча чотириста шістдесят шість) грн. 77 коп. пені, суму 8862 (вісім тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. штрафу, суму 1676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Суддя О.С. Боєва

Повне рішення складено та підписано 17.04.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, у порядку встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.