ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. Справа № 907/875/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді: Галушко Н.А.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 адвокати; ОСОБА_4 директор;

від відповідач: ОСОБА_5 представник;

експерт: ОСОБА_6

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Портал", м. Рахів б/н від 21.10.2015

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2015

у справі № 907/875/15

за позовом: Приватного підприємства "Портал", м. Рахів

до відповідача ОСОБА_7 капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород

про стягнення 408 706,53 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватним підприємством "Портал", м. Рахів заявлено позов до ОСОБА_7 капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород про стягнення 408 706,53 грн. за виконані роботи.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2015р. у справі № 907/875/15 (суддя Кривка В,П. ) в задоволенні позову ПП «Портал» до ОСОБА_7 капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород про стягнення 408 706,53 грн. відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи в сукупності матеріали справи в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, внаслідок спливу строку позовної давності.

ПП "Портал" подано апеляційну скаргу б/н від 21.10.2015, в якій просить скасувати рішення суду, прийняти нове рішення, яким задоволити позов, посилаючись на те, що рішення суду є необгрунтованим, суд, в порушення законодавства відмовив у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв»язку із спливом позовної давності. Зокрема, скаржник зазначає, що на підставі п.4.4.5 договору №6 від 27.07.2007, ст.ст. 96, 525,526,611,615,849 ЦК України, ст.193 ГК України суд першої інстанції встановив наявність порушення відповідачем прав позивача на відшкодування збитків у вигляді оплати за фактично виконані на момент одностороннього розірвання договору роботи в сумі 408 706,53грн.

Також, скаржник зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд безпідставно зробив висновок, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем були припинені у квітні 2012 року.

ОСОБА_7 капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації у запереченні на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду грунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини.

Представник сторін в судових засіданнях підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги частково з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що 24.07.2007 між ОСОБА_7 капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації (замовник) та Приватним підприємством "Портал" (підрядник) було укладено договір №6 на виконання робіт з будівництва районної лікарні (акушерсько-гінекологічний корпус) у м. Рахові, відповідно до умов якого підрядник в межах договірної ціни зобовязався виконати на свій ризик власними і залученими силами та засобами всі передбачені договором роботи з будівництва районної лікарні (акушерсько-гінекологічний корпус) відповідно до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації і здати замовникові в обумовлені договором терміни обєкт в експлуатацію (т.1, а.с. 18-22).

Загальна вартість робіт по цьому договору становить 9 414 952,00 грн.

Пунктами 2.3., 2.4. Договору сторони визначили, що договірна ціна робіт може переглядатися сторонами за слідуючи ми умовами: зміна обсягів і складу робіт; зміна за рішенням або виною замовника строків будівництва; перегляд договірної ціни обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод.

Зокрема, додатковою угодою №12 від 16.05.2011 вартість робіт на 2011 рік згідно з бюджетними призначеннями та відповідно до динамічної договірної ціни сторони обумовили в сумі 3 911 793,95 грн., при цьому, визначили термін виконання робіт: початок робіт -16.05.2011 року, закінчення робіт - 31.12.2011 року.

Надалі, додатковою угодою №14 від 14.12.2011 вартість робіт на 2011 рік згідно з бюджетними призначеннями та відповідно до динамічної договірної ціни сторони узгодили в сумі 1 754, 04 тис. грн.

Згідно п.п. 4.3.3., 4.3.5 договору замовник зобовязався приймати виконані роботи підрядника за цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством України та проводити розрахунки з підрядником на підставі актів форми №КБ-3 та №КБ-2 та довідки №КБ-3 при наявності фактичного фінансування обєкту.

Крім цього, п.п. 4.4.4., 4.4.5 договору №6 від 24.07.2007 сторони також обумовили, що замовник має право: відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором підряду стає неможливим; відмовитися від договору підряду в будь-який час до закінчення виконання робіт, оплативши підряднику виконану частину робіт з відшкодуванням збитків, завданих такою відмовою.

Пунктом 18.3 договору сторони визначили, що сторона договору, яка вважає за необхідне внести зміни чи розірвати його, повинна надати відповідну пропозицію другій стороні.

Як вбачається з матеріалів справи та, проаналізувавши листування сторін щодо виконання позивачем умов даного договору впродовж вересня 2011 січня 2012 років, судом першої інстанції встановлено, що здійснювались роботи зокрема: з електромонтажних робіт, оздоблювальних робіт з поліпшеного фарбування стін; з влаштування покриття плиток керамічних та клею; виконання робіт з очищування приміщень від сміття, при цьому акти виконаних робіт надсилались відповідачу неодноразово, в т.ч. з урахуванням його зауважень до обсягу та вартості з усуненням недоліків виконаних робіт. Проте відповідач в установленому порядку їх не прийняв, мотивуючи наявністю зауважень до обсягів фактично виконаних робіт, технологічною незавершеністю, невідповідністю проектно-кошторисній документації та вказував на необхідність усунення недоліків.

Надалі листом від 20.02.2012 №01-15/97 відповідач інформував підрядника, що управління капітального будівництва відмовляється від подальшого виконання робіт підрядною організацією ПП „Портал та на підставі п.18.3 абз.1 розриває договір підряду від 24.07.2007 №6. Вказаний лист мотивовано тим, що відповідно до вищезазначеної додаткової угоди, термін закінчення виконання робіт сторони обумовили 01.01.2012. Через неналежну організацію робіт підрядною організацією ПП „Портал на обєкті, було зірвано графік виконання робіт, внаслідок чого невикористані кошти субвенції в сумі 270,39 тис. грн. повернуті до бюджету (т.1, а.с. 27).

Як вбачається з акту робочої комісії відповідача з контрольного обміру обсягів фактично виконаних робіт від 18.04.2012 комісією було встановлено наступне: роботи з влаштування покриття плиток керамічних на клею, зазначені в акті виконаних робіт на суму 35 968,99 грн., виконані в повному обсязі.

Разом з тим, згідно загального журналу робіт, поданого підрядником на розгляд комісії, зазначені роботи виконувались тільки у січні 2012 року; виконання робіт з очищення приміщень від сміття, зазначене в акті виконаних робіт на суму 67 009,94 грн., не вказані у загальному журналі робіт з зазначенням дати виконання та не надано підтверджуючих документів, які б свідчили про витрати понесені підрядником при виконанні зазначених робіт (шляхові листи, довідка про вивіз будівельного сміття та інше); електромонтажні роботи, зазначені в акті виконаних робіт на суму 140 530,70 грн., за даними контрольного обміру встановлено, що загальна довжина прокладеної електричної проводки складає 3 600 м.п., тоді як, згідно актів виконаних робіт станом на 01.01.2012 року, 3 480 м.п.

Також контрольним обміром встановлено пересортицю між виконаними та прийнятими роботами, що потребує внесення уточнень до акту виконаних робіт; оздоблювальні роботи з поліпшеного пофарбування стін та стель, зазначені в акті виконаних робіт на суму 165 196, 90 грн., технологічно не завершені (нанесена на стіни шпаклівка не зашліфована, місцями вкрита тріщинами, відшолушується, не зароблені борозни та технологічні отвори після прокладання інженерних комунікацій, стіни забруднені цегляним пилом) та розпочаті ще до завершення санітарно-технічних та електротехнічних робіт (т.1, а.с. 33-35).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що наявним листуванням сторін, комісійним актом огляду фактично виконаної частини робіт, підтверджується, що причиною виникнення між сторонами спору стало: неналежна якість виконаних робіт, несвоєчасне усунення виявлених недоліків, неналежна та несвоєчасно оформлена підрядником документація в підтвердження обсягів виконаних робіт, несвоєчасне використання ним передбачених законодавцем інструментів для усунення спірних питань щодо недоліків виконаної роботи, що в свою чергу призвело до невиконання позивачем умов договору у визначених обємах робіт в обумовлений строк.

Представник відповідача в судовому засіданні в ході розгляду справи в апеляційному провадженні в обгрунтування заперечення також послався на суперечності відповідно до акту від 18.04.2012 робочої комісії з контрольного обміру обсягів фактично виконаних робіт, сформованої ОСОБА_7 капітального будівництва в ході перемовин між сторонами з метою врегулювання спору.

Для з»ясування зазначених питань, що мають суттєве значення для справи та для їх віирішення необхідні спеціальні знання та оскільки такі питання носять експертний характер за клопотанням позивача б/н від 05.02.2016 судом апеляційної інстанції призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення будівельно-технічної експертизи були поставлені питання:

Чи фактично були виконані ПП «Портал» роботи на об»єкті будівництва акушерсько-гінекологічного корпусу районної лікарні у м.Рахові по вул. Карпатській, а саме:

електромонтажні роботи на суму 140 530,79грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.55-58);

оздоблювальні роботи з поліпшеного фарбування стін та стель на суму 165 196,90грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.103-105);

роботи з очищування приміщень від сміття на суму 67 009,94грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.140-142);

роботи з влаштуванням покриття плиток керамічних та клею на суму 35 968,99грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.198-201)?»

Як вбачається із висновку експетра Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №129 від 24.01.2018 встановити чи фактично були виконані ПП «Портал» електромонтажні роборти на суму 140 530,79грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.55-58) на об»єкті будівництва акушерсько-гінекологічного корпусу районної лікарні у м.Рахові по вул. Карпатській, не надається можливим.

Виконані ПП «Портал» оздоблювальні роботи з поліпшеного фарбування стін та стель (шпаклювання) на об»єкті будівництва акушерсько-гінекологічного корпусу районної лікарні у м.Рахові по вул. Карпатській по акту приймання виконаних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.103-105) на суму 165 196,90грн. виконані не в повному обсязі.

Зокрема, експертом встановлено, що згідно фактично проведених обмірів, частина робіт по шпаклюванні стін технологічно завершені, площею 2 250,00 кв.м, а частина технологічно не завершені (незашліфовані), площею 3 494,00 кв.м.

Також, згідно фактично проведених обмірів, частина робіт по шпаклюванні стель технологічно завершені, площею 1 778,00 кв.м, а частина технологічно не завершені (незашліфовані), площею 806,00кв.м. (аркуш 9 експертного висновку).

Встановити чи фактично були виконані ПП «Портал» роботи на об»єкті будівництва акушерсько-гінекологічного корпусу районної лікарні у м.Рахові по вул. Карпатській з очищування приміщень від сміття на суму 67 009,94грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.140-142) не надається можливим.

Роботи виконані ПП «Портал» на об»єкті будівництва акушерсько-гінекологічного корпусу районної лікарні у м.Рахові по вул. Карпатській з влаштуванням покриття плиток керамічних на клею на суму 35 968,99грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості (том І а.с.198-201), фактично виконані у повному обсязі.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судовий експерт ОСОБА_6, який проводив вищезазначену експертизу надав пояснення та підтвердив правомірність висновків у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив правомірність результатів проведеної екпертизи у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити.

Згідно ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (ст. 853 ЦК України).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, наявного листування сторін, комісійного акту огляду фактично виконаної частини робіт, судом першої інстанції встановлено, що причиною виникнення між сторонами спору стало: неналежна якість виконаних робіт, несвоєчасне усунення виявлених недоліків, неналежна та не своєчасно оформлена підрядником документація в підтвердження обсягів виконаних робіт, несвоєчасне використання ним передбачених законодавцем інструментів для усунення спірних питань щодо недоліків виконаної роботи, що в свою чергу призвело до невиконання позивачем умов договору у визначених обємах робіт в обумовлений строк.

Згідно з частиною першою статті 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Приписами статті 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Аналогічні положення сторони також обумовили і в п. 4.4.5 договору.

Судом встановлено, що листом від 20.02.2012 №01-15/97 відповідач інформував підрядника про відмову від подальшого виконання робіт підрядною організацією ПП „Портал та, що на підставі п.18.3 абз.1 розриває договір підряду від 24.07.2007 №6.

За таких обставин, згідно положень коментованої вище ст. 849 ЦК України у відповідача виник обовязок виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати йому збитки.

Отже, згідно висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №129 від 24.01.2018 експертом встановлено, що роботи виконані ПП «Портал» на об»єкті будівництва акушерсько-гінекологічного корпусу районної лікарні у м.Рахові по вул. Карпатській з влаштуванням покриття плиток керамічних на клею на суму 35 968,99грн. згідно акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості фактично виконані у повному обсязі.

Виконані ПП «Портал» оздоблювальні роботи з поліпшеного фарбування стін та стель (шпаклювання) на зазначеному об»єкті по акту форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт становить 165 196,90грн. виконані не в повному обсязі, а саме згідно фактично проведених обмірів, частина робіт по шпаклюванні стін технологічно завершені, площею 2 250,00 кв.м, частина робіт по шпаклюванні стель технологічно завершені, площею 1 778,00 кв.м.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що згідно актів частини виконаних робіт (в матеріалах справи) та висновку експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №129 від 24.01.2018 позивачем виконано роботи на об»єкту будівництва акушерсько-гінекологічного корпусу районної лікарні у м.Рахові по вул. Карпатській з влаштуванням покриття плиток керамічних на клею на суму 35 968,99грн. та оздоблювальні роботи з поліпшеного фарбування стін та стель (шпаклювання) на суму 87 553,88грн. на загальну суму 123 522,87грн.

Однак, в ході розгляду справи в суді першої інстанції, заперечуючи проти доводів заявника відповідач просив та наполягав на застосуванні до заявлених позивачем вимог строку позовної давності, який ним пропущено (письмовий відзив, т.2 а.с. 60-68).

Приймаючи до уваги, що правовідносини, всі матеріали та докази, на які позивач покликається у даній справі мали місце та були оформлені до квітня 2012 року, суд першої інстанції критично оцінив доводи ПП „Портал щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, внаслідок незалежних від нього обставин.

Щодо вищенаведеного судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється законодавцем тривалістю в три роки. Перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи і стверджує позивач, перебіг позовної давності розпочався з 21.02.2012, а з даним позовом ПП „Портал звернувся тільки в серпні 2015 року.

Клопотання про поновлення строку позовної давності позивач мотивував тим, що останній вже звертався до суду в межах строку позовної давності за захистом свого порушеного права в даних правовідносинах, проте з незалежних від нього обставин даний позов було залишено судом без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2015 Господарським судом Закарпатської області було залишено без розгляду аналогічний позов ПП "Портал" (справа №907/137/15), з мотивів, що позивач без поважних причин не подав витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору (п. 5 ст. 81 ГПК України).

Частинами 4, 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до п.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Щодо фізичної особи (громадянина) останніми можуть бути документально підтверджені тяжке захворювання, тривале перебування поза місцем свого постійного проживання (наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно підприємства (установи, організації) зазначені обставини не можуть братися судом до уваги, оскільки за відсутності (в тому числі й з поважних причин) особи, яка представляє його в судовому процесі, відповідне підприємство (установа, організація) не позбавлене права і можливості забезпечити залучення до участі у такому процесі іншої особи; відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України) (п.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів")

З огляду на те, що з метою захисту своїх порушених прав позивач звертався до господарського суду з аналогічним позовом і 30.03.2015 Господарським судом Закарпатської області було залишено без розгляду позов ПП "Портал" (справа №907/137/15), а також те, що станом на період з квітня по серпень 2016 позивач знаходився у важкому фінансовому становищі, що підтверджується довідкою Рахівськогї ДПІ, окрім того як вбачається із виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) директор підприємства ОСОБА_4 протягом 2015 року знаходилась на тривалому лікуванні, що призвело до обмеження життєдіяльності і потребувало медичної допомоги та лікування протягом тривалого періоду, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 19.01.2016 (том ІІ а.с.224), а також те, що за період з січня по вересень 2015 року в ПП «Портал» працювала одна особа директор ОСОБА_4 (довідка №1 від 20.01.2016) (том 2 а.с.225), судова колегія прийшла до висновку, що у ПП «Портал» були відсутні можливості своєчасно звернутись до суду з позовом, тобто існували обставини, які з об»єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали та істотно утруднювали своєчасне подання позову.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене в сукупності судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції помилково відмовлено у задоволенні позовних вимог внаслідок спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього.

Згідно із ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення Господарського суду Львівської області у даній справі підлягає частковому скасуванню, у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а позовні вимоги частковому задоволенню в сумі 123 522,87грн.

Згідно з ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, повязані із проведенням експертизи.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 277, 282, 284 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд, ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Портал", м. Рахів б/н від 21.10.2015 задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2015р. у справі № 907/875/15 скасувати. Позовні вимоги задоволити частково.

3. Стягнути з ОСОБА_7 капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації (88018, Закарпатська область, м.Ужгород, Площа Народна, буд.4, ) на користь ПП «Портал» (90600, закарпатська область, м.Рахів, вул. Ватутіна, буд.4, ) 123 522,87грн. заборгованості, 2 717,51грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 2 470,48грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 6 296,03грн. судових витрат за проведення судової експертизи.

Господарському суду Закарпатської області видати наказ на виконання даної постанови.

В решті позову відмовити.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені статтями 287, 288 ГПК України.

5. Справу повернути у Господарський суд Закарпатської області.

Повний текст постанови складено 04.04.2018

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Орищин Г.В.