УХВАЛА

02 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 902/925/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 19.02.2018

за позовом Приватного підприємства "Валентина"

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

2. Товариства з обмеженою діяльністю "Земун Поле плюс"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

про скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернулось із касаційною скаргою на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 19.02.2018 через Рівненський апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Господарського суду Вінницької області від 18.12.2017 залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків, а саме, доплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі та направити копії апеляційної скарги і доданих до неї документів всім учасникам справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.02.2018 вищезазначену апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуто скаржнику, оскільки недоліки, про усунення яких зазначено в ухвалі Рівненського апеляційного господарського суду від 31.01.2018, не були усунуті в повному обсязі, а саме не надано доказів доплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Апеляційним господарським судом встановлено, та це не спростовано заявником касаційної скарги, що позовні вимоги складаються з 18 вимог немайнового характеру, оскільки оскаржувані накази Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області видані щодо кожної фізичної особи окремо (треті особи у даній справі).

Слід зазначити, що за наслідками розгляду справи по суті, місцевим господарським судом здійснений розподіл судових витрат, який свідчить, що позовні вимоги складаються саме з 18 вимог немайнового характеру.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Апеляційним господарським судом зазначено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області оскаржувалось рішення господарського суду Вінницької області у повному обсязі, і ця обставина не спростована особою, що звернулася із касаційною скаргою.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що судовий збір сплачений скаржником в розмірі 4860,00грн., тобто в меншому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких підстав апеляційна інстанція залишила апеляційну скаргу без руху та надала скаржнику строк для усунення недоліків, зокрема, доплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі та надати суду відповідні докази.

З огляду на те, що скаржником не надано доказів доплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку і розмір, колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на вище викладені обставини, обґрунтування касаційної скарги, відсутні правові підстави вважати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги мало б значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За таких підстав Касаційний господарський суд у складі Верховного суду відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, абзацом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 19.02.2018 у справі № 902/925/17.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі - оригінал платіжного доручення №279 від 02.03.2018 на суму 1 762,00 грн.) повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов