ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2018

Справа № 910/1096/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Теміртранс-Захід»

до товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТРАНССЕРВІС»

про стягнення 101 173,52 грн.

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Теміртранс-Захід» до товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТРАНССЕРВІС» про стягнення 101 173,52 грн..

За твердженням позивача, в порушення досягнутих домовленостей, відповідач не повернув позивачеві надміру сплачені кошти у розмірі 101 173,52 грн. за договорами оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015 та оренди залізничних цистерн № 16/02 від 16.02.2015.

Суд своєю ухвалою від 02.02.2018, на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позовну заяву без руху.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Суд своєю ухвалою від 21.02.2018 відкрив провадження у справі № 910/1096/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теміртранс-Захід» (орендар) та товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТРАНССЕРВІС» (орендодавець) уклали:

- 15.02.2015 - договір оренди залізничних цистерн № 15/02, відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець (відповідач) передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування рухомий склад — залізничні цистерни (далі – РС) в кількості 5 (п’ять) одиниць, згідно з заявкою орендаря, комерційно придатний та технічно справний, який буде використовуватися орендарем для перевезення дизельного палива (код вантажу відповідно ЄТСНВ-214062);

- 16.02.2015 - договір оренди залізничних цистерн № 16/02, відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець (відповідач) передає, а орендар (позивач) приймає в тимчасове платне користування рухомий склад - залізничні цистерни (далі – РС) в кількості 7 (сім) одиниць, згідно з заявкою орендаря, комерційно придатний та технічно справний, який буде використовуватися орендарем для перевезення дизельного палива (код вантажу відповідно ЄТСНВ-214062).

Умовами пункту 4.4 зазначених Договорів встановлено що, оплата орендної плати проводиться орендарем до 5-го числа місяця наступного за звітнім. Оплата проводиться в національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошових коштів орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом заліку взаємних однорідних вимог (пункт 4.5 зазначених Договорів).

01.04.2015 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015, яким було змінено умови пункту 4.1 та викладено в такій редакції: « 4.1. Вартість оренди однієї одиниці РС за одну добу становить 180 грн., в тому числі ПДВ - 20% - 30,00 грн.».

Відповідно до умов пункту 4.1 договору оренди залізничних цистерн № 16/02 від 16.02.2015, вартість оренди однієї одиниці РС за одну добу становить 180 грн..

Згідно з пунктом 10.1 договорів, договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє строком на 2 місяці з моменту передачі РС в оренду згідно з актами прийому-передачі. Термін дії договору вважається продовженим до моменту підписання актів виводу РС з оренди, або до повного виконання сторонами зобов’язань по взаєморозрахункам згідно з договором.

Після закінчення терміну оренди цей договір може бути продовжений на будь-який термін за взаємною згодою сторін з обов’язковим укладенням додаткової угоди (п. 10.2 договорів).

Позивач 15.02.2015, на підставі акту прийому-передачі до договору оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015, прийняв п’ять цистерн РС.

До договору № 15/02 сторони склали акти приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг на загальну суму 124 290,00 грн., а саме: акт № 1 від 28.02.2015 на суму 11 340,00 грн., акт № 2 від 31.03.2015 на суму 25 110,00 грн., акт № 3 від 30.04.2015 на суму 27 000,00 грн., акт № 4 від 31.05.2015 на суму 27 900,00 грн., акт № 5 від 30.06.2015 на суму 27 000,00 грн., акт № 6 від 31.07.2015 на суму 5 940,00 грн..

На підставі актів прийому-передачі з оренди до договору оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015 позивач повернув відповідачеві цистерни.

За договором оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015. позивач сплатив відповідачу 195 210,00 грн. (24.02.2015 - 33 210,00 грн. та 23.03.2015 - 162 000,00 грн.).

30.09.2015 позивач та відповідач склали акт звіряння взаємних розрахунків до договору оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015 за період 01.02.2015 - 30.09.2015, яким сторони підтвердили що станом на 30.09.2015 заборгованість відповідача на користь позивача складає 70 920,00 грн.

За договором оренди залізничних цистерн № 16/02 від 16.02.2015 позивач прийняв 28.02.2015 сім цистерн РС, а 17.05.2015 - дванадцять цистерн РС.

До договору № 16/02 сторони склали акти приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг на загальну суму 286 746,48 грн., а саме: б/н від 28.02.2015 на суму 25 386,48 грн., № 1 від 28.02.2015 на суму 1 080,00 грн., № 2 від 31.03.2015 на суму 39 240,00 грн., № 3 від 30.04.2015 на суму 37 800,00 грн., № 4 від 31.05.2015 на суму 71 460,00 грн., № 5 від 30.06.2015 на суму 102 600,00 грн., № 6 від 31.07.2015 на суму 9 180,00 грн.,

В період з 01.07.2015 по 08.09.2015 позивач повернув відповідачеві 19 (дев’ятнадцять) цистерн.

За договором оренди залізничних цистерн № 16/02 від 16.02.2015 позивач сплатив відповідачу за оренду РС 545 600,00 грн. (18.02.2015 - 226 800,00 грн., 18.02.2015 - 25 400,00 грн., 14.05.2015 - 64 800,00 грн..

30.09.2015 позивач та відповідач склали акт звіряння взаємних розрахунків до договору оренди залізничних цистерн № 16/02 від 16.02.2015 за період 01.02.2015 - 30.09.2015, яким сторони підтвердили що станом на 30.09.2015 заборгованість відповідача на користь позивача складає 30 253,52 грн..

Отже, загальна сума переплати позивача по договору оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015 та по договору оренди залізничних цистерн № 16/02 від 16.02.2015 становить 101 173,52 грн. (70 920,00 + 30 253,52).

Після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач суму переплати в розмірі 101 173,52 грн. не повернув.

Згідно з приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ці положення застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні.

Оскільки позивач сплатив суму більшу, ніж надано послуг, строк дії договорів закінчився і за взаємною згодою сторін не продовжений, виходячи з приписів п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, вимоги про стягнення 101 173,52 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТРАНССЕРВІС» (вул. Золотоустівська, 23-А, Літ. «М», м. Київ, 04053, код 32670530) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теміртранс-Захід» (вул. Пушкіна, 24 корп. А, м. Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область, 89600, код 34197267) переплату по договору оренди залізничних цистерн № 15/02 від 15.02.2015 в сумі 70 920,00 грн., переплату по договору оренди залізничних цистерн № 16/02 від 16.02.2015 в сумі 30 253,52 грн., 1762,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя                                                                                                     С.А. Ковтун