ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року Справа № 923/1136/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Степановій О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, повн. предст. за дов. від 12.12.2017р.

від відповідача -не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації у Херсонській області

про стягнення 52698грн. 98коп.

Описова частина рішення: Провадження у справі порушено за позовом ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" з вимогами про стягнення з Управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації 52698грн. 98коп. на відшкодування вартості послуг, наданих Херсонською філією ПАТ "Укртелеком" пільговим категоріям абонентів у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р.

Позов обґрунтовано твердженням про невиконання відповідачем, як головним розпорядником коштів місцевих бюджетів, обов'язку з відшкодування вартості послуг, наданих позивачем у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. пільговим категоріям абонентів, які проживають на території Бериславського району.

Ухвалою суду від 11.01.2018р. позивача та відповідач було повідомлено про набрання чинності з 15.12.2017р. нової редакції ГПК України та повідомлено, що справа знаходиться на стадії підготовчого провадження.

Цією ж ухвалою учасникам справи було повідомлено їх процесуальні права та встановлено строк для їх реалізації.

12.01.2018р. за вх.№370/18 від позивача надійшла заява названа "заперечення на позов по справі". З урахуванням положення ч. 2 ст. 161 ГПК України, суд розцінює означену заяву, як заяву по суті справи, а саме, як відзив на позовну заяву ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком".

В означеному відзиві представник відповідача зазначив, що у Державному бюджетні на 2016р. не були передбачені видатки на покриття витрат за послуги звязку, відповідачем не укладався договір на відшкодування зазначених витрат з ПАТ "Укртелеком" у 2016р. та не підписано жодного акту звірянь розрахунків за надані послуги. З урахуванням вказаного відповідач вважає свої дії законними і просить визнати позовні вимоги, мовою оригіналу "не відповідними нормам існуючого і чинного законодавства".

В підготовчому засіданні 08.02.2018р. оголошувалась перерва до 12.03.2018р.

Ухвалою суду від 12.03.2018р. підготовче провадження у справі було закрите, а розгляд справи було призначено на 12.04.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 14.03.2018р. Заяв, клопотань від представника відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вище викладене, та те, що представник відповідача в запереченнях на позов від 24.01.2018р. вх.№740/18 (а.с.93-94) просив суд розглянути справу без участі представника відповідача, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, належно повідомленого про час та місце розгляду справи по суті.

На підставі ст. 240 ГПК України в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 01 січня 2016 року по 31 груденя 2016 року ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії надало телекомунікаційні послуги споживачам, що проживають на території міста Берислав та Бериславського району Херсонської області і мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством. Факт надання послуг електрозв'язку Херсонською філією ПАТ "Укртелеком" та фактичне споживання їх переліченими категоріями населення у заявлений позивачем період підтверджується щомісячними розрахунками видатків, які понесені позивачем на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг (форма № 2-пільга) та зведеним розрахунком витрат, пов'язаних з надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг за 2016 рік.

Судом також встановлено, що позивачем у вказаних щомісячних розрахунках видатків за формою № "2-пільга" вказано переліки споживачів-пільговиків за окремими видами пільг та суми наданих послуг; розрахунки видатків (форми "2-пільга") за період з січня по грудень 2016 року направлялися відповідачу рекомендованими листами із повідомленням про вручення із супровідними листами про необхідність відшкодування пільг з оплати послуг зв'язку, однак зазначені вимоги були залишені відповідачем без задоволення.

Окрім того, 17.11.2017р. позивач листом на адресу відповідача надіслав акти звіряння за грудень 2015р. та акти звіряння за січень грудень 2016р. (а.с.55). В означеному листі ПАТ "Укртелеком" просило Управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації звірити інформацію зазначену у актах та повідомити про наявність/відсутність розбіжностей та повернути по одному примірнику підписаних актів.

27.11.2017р. позивач звернувся до відповідача з претензією (а.с. 59) в якій пропонував відповідачу в місячний термін з дня отримання претензії, оплатити суму заборгованості у розмірі 52698,98грн.

Несплата відповідачем компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі стала підставою звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про наступне.

За змістом пунктів 1, 6 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного закону визначено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 споживачам, які мають встановлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікації відповідно до законодавства України.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено такими Законами України: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про охорону дитинства".

Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов'язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

За змістом статей 89, 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв'язку за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету". Відповідно до пункту 3 вказаного порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг на території м. Берислав та Бериславського району Херсонської області на час виникнення спірних првавовідносин є управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації, а відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

Згідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартість послуг наданих пільговим категоріям громадян від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Поряд з цим, ні Законом України "Про телекомунікації", ні Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг не передбачено жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Щодо тверджень відповідача про те, що до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" були внесені зміни та з переліку пільг виключено виплати за послуги звязку, у звязку з чим відповідач автоматично перестає бути головним розпорядником даного виду пільг, суд зазначає наступне.

Означені зміни до п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. були внесенні на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017р. "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 4.03.2002р. №256".

На період виникнення спірних відносин між сторонами, а саме у 2016р. п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", діяв у наступній редакції:

"Цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування) за рахунок субвенцій з державного бюджету. "

Тобто на час надання у 2016р. позивачем послуг на пільгових умовах відповідним категоріям громадян, п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р., передбачав пільги за послуги звязку, а отже відповідач, як головний розпорядник коштів місцевого бюджету, мав здійснити розрахунки з позивачем за надані послуги.

За таких обставин, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бериславської міської ради Херсонської області відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Враховуючи вище викладене та те, що телекомунікаційні послуги на пільгових умовах ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" надано не з власної ініціативи, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, то у результаті уповноважений на те державою орган - відповідач у справі - у силу закону має відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів понесені ним витрати у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. у розмірі 52698,98грн.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору по справі у розмірі 1600грн. покладаються на відповідача з урахуванням ст.129 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1600грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації (74300, Херсонська область, Бериславський район, м.Берислав, вул.Успенська,10, код ЄДР 24749725) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" (73000, м.Херсон, пр.Ушакова,41, код ЄДР 01188661, рахунок 4909 в ПАТ "Альфа -Банк" м.Київ, МФО 300346) 52698грн. 98коп. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах. та 1600грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 17.04.2018р.

Суддя Н.А. Павленко