Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/1058/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

при секретарі судового засідання: Малярчуку Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Чернюк А.В.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Приватного підприємства "Шеріфф" (м. Житомир)

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство "Міський інформаційний центр" Житомирської міської ради (м. Житомир)

про стягнення 4250,00 грн

Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради звернулось з позовом до Приватного підприємства "Шеріфф" про стягнення 4250,00 грн штрафу за порушення перевізником умов договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира.

Ухвалою від 01.02.2018 залучено до участі в справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача КП "Міський інформаційний центр" Житомирської міської ради.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позові.

Відповідач та третя особа своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 163-164).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача та третю особу своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки представників останніх в судове засідання для реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.10.2013 між Управлінням транспорту і зв'язку Житомирської міської ради (замовник/позивач) та Приватним підприємством "Шеріфф" (перевізник/відповідач) укладено договір №50/19(1-2)/19-А(1-3) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування з додатками (далі - Договір) (а.с. 8-11), згідно якого замовник надає право, а перевізник бере на себе зобов'язання щодо наданого права на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №19 "Богунія-Біомедскло" (графіки № 1-12) та № 19*-А "с. Лісове-ЗОК" (графіки № 1-3) щоденно, у режимі маршрутного таксі з 25.10.2013 по 24.10.2018 автобусами, зазначеними у додатку до договору, який є невід'ємною його частиною.

Відповідно до п.2.2.5 Договору перевізник зобов'язаний здійснювати перевезення пільгових категорій пасажирів відповідно до вимог чинного в Україні законодавства.

Згідно п.3.1. Договору замовник має право здійснювати контроль за виконанням перевізником умов цього договору. Контроль здійснюється без перешкоджання перевізнику у виконанні покладених на нього договором обов'язків. Контроль може проводитись із залученням контролюючих органів, за їх згодою та шляхом отримання в установленому порядку інформації від підприємств, установ, організацій.

При виявленні порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та умов укладеного договору, замовник направляє перевізнику лист про усунення порушення з конкретним терміном виконання і після його закінчення організовує перевірку усунення виявлених порушень. Якщо порушення виявлені повторно, і у разі невиконання перевізником вимог замовника по усуненню виявлених порушень, замовник припиняє дію договору з перевізником на перевезення пасажирів на маршруті, про що надсилає перевізнику повідомлення (п.3.2. Договору).

Договір вступив в силу з дня його підписання сторонами. Дія договору припиняється у разі закінчення терміну, на який його було укладено, анулювання відповідної ліцензії у перевізника чи його ліквідації, як суб'єкта підприємницької діяльності, дострокового розірвання договору згідно п. 5 договору (п.п.6.1. та 6.2. Договору).

Відповідно до п.7.1. Договору зміни, доповнення, додаткові угоди та додатки до Договору є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені в письмовій формі та підписані представниками сторін і засвідчені їх печатками.

19.05.2017 сторони уклали Додаткову угоду до договору №50/19(1-2)/19-А(1-3) від 14.10.2013 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування (а.с. 12) (далі - Додаткова угода) та домовилися, за згодою сторін, внести зміни до договору, а саме:

- Доповнити розділ Договору «Умови договору» наступними умовами, зокрема:

Перевізник зобов'язується:

За власний рахунок здійснювати перевезення пільгових категорій пасажирів, які мають право на пільговий проїзд відповідно до вимог чинного законодавства України (п.1 Додаткової угоди);

Доповнити розділ Договору «Здійснення контролю за виконанням умов договору» наступною умовою: «Акт, в якому зазначені виявлені порушення умов договору, автоматично тягне за собою накладення на перевізника фінансових санкцій згідно даного Договору та вимог законодавства України.» (п.6 Додаткової угоди).

Згідно п.7 Додаткової угоди сторони домовилися включити в Договір розділ «Порядок застосування санкцій до перевізника за порушення ним умов Договору» з наступними пунктами:

А. у разі порушення перевізником умов договору, до нього застосовуються фінансові санкції.

Б. підставою для сплати фінансових санкцій є Акт, у якому зазначені порушення умов Договору.

В. за результатами перевірок організатор направляє перевізнику письмове повідомлення про застосування фінансових санкцій, яке повинно містити інформацію про дату та номер акту, порушення, за яке застосовується санкція, розмір фінансової санкції та банківські реквізити, на які їх необхідно сплатити.

Г. фінансові санкції застосовуються у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - за кожне порушення умов Договору.

Д. перевізник зобов'язується у 10-денний термін сплатити кошти по тарифним санкціям на рахунок місцевого бюджету, з дня отримання акту.

Додаткова угода вступила в силу з дня її підписання сторонами (п.9 Додаткової угоди).

Розпорядженням міського голови від 01.06.2017 №423 «Про затвердження складу рейдової групи з контролю за дотриманням договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира» створено рейдову групу щодо контролю за дотриманням договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира та затверджено її склад; затверджено акт про порушення умов договору на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування міста Житомира (а.с. 27-28).

Відповідно до Положення про управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради та наказу Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради від 22.06.2017 №19 "Про здійснення позапланових перевірок за дотриманням автоперевізниками умов договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування" посадові особи позивача у складі рейдової групи, щоденно здійснювали контроль за виконанням умов договорів про організацію перевезень пасажирів на усіх міських маршрутах загального користування.

На виконання доручення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, рейдова група здійснювала позапланові перевірки автоперевізників м. Житомира на предмет виконання ними умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування та правил перевезення пасажирів (а.с. 31).

12.07.2017, 04.09.2017, 12.10.2017, 17.10.2017 та 18.10.2017 управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради склало акти № 21, № 27, №50 № 67, №69 про порушення умов договору. Згідно актів рейдовою групою було зафіксовано, що перевізником ПП "Шеріфф" було порушено наступне: перевізником не забезпечується виконання затверджених організатором розкладу руху автобусів з регулярністю не нижче 98%; перевізником не забезпечується своєчасне подання транспортних засобів на початкові та кінцеві зупинки для посадки-висадки пасажирів та відправлення в рейс згідно із затвердженим графіками; перевізником не забезпечується постійної, безперебійної передачі даних від GPS-трекера до "Диспетчерського пункту" про рух транспортних засобів; перевізником не забезпечується перевезення пільгових категорій громадян відповідно до вимог чинного законодавства України. Акти містять відмітку про те, що перевізник для ознайомлення з актом не з'явився (а.с. 13, 16, 18-20 на звороті).

Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради звернулося до відповідача із повідомленнями про те, що рейдовою групою зафіксовано порушення перевізником умови п.2.2.5 Договору - "Перевізник зобов'язаний здійснювати перевезення пільгових категорій пасажирів відповідно до вимог чинного законодавства України" та про застосування фінансових санкцій у розмірі 850,00 грн, які потрібно сплатити впродовж 10 днів з моменту отримання повідомлень на вказаний у повідомленнях рахунок (а.с.13, 15-16, 18-20). Разом на суму 4250,00 грн.

Оскільки відповідач штраф за виявлені порушення в загальному розмірі 4250,00 грн не сплатив, це стало підставою звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вважає проведені позапланові перевірки та складені за їх результатами акти незаконними та протиправними. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази порушень зі сторони ПП "Шеріфф" умов укладеного між сторонами договору. Також посилається на порушення позивачем процедури проведення перевірок та фіксування виявлених порушень. Крім того, зазначає, КП "МІЦ" не є диспетчерським пунктом, що підтверджується листом КП "Міський інформаційний центр" Житомирської міської ради про надання інформації від 09.02.2018 за вих.№41 на адвокатський запит (а.с.93).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вбачається, що завданням суду при здійсненні правосуддя є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № №50/19(1-2)/19-А(1-3) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який за своєю правовою природою є договором перевезення.

Відповідно до ч. 6 ст. 306 ГК України відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Зокрема, відносини з перевезення пасажирів регулюються спеціальним щодо даного виду правовідносин Законом України " Про автомобільний транспорт" .

Відповідно до ст.7 Закону України "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Предметом спору в даному випадку є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення штрафу в загальному розмірі 3400,00грн. за порушення умов укладеного між сторонами договору.

Статтею 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Свої вимоги позивач ґрунтує на актах №21 від 12.07.2017, №27 від 04.09.2017, №50 від 12.10.2017, №67 від 17.10.2017 та №69 від 18.10.2017, складених за результатами позапланової перевірки перевізника (відповідача) (а.с. 13, 16, 18-20 на звороті)

Акт - це офіційний документ, який підтверджує факти, події, вчинки, пов'язані з діяльністю установ, підприємств, організацій та окремих осіб.

Акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання, є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто, офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Дослідивши зміст актів про допущені перевізником порушення під час виконання умов договору, суд приходить до висновку, що дані акти є неповними та не містять необхідної інформації про беззаперечні факти, докази та посилання на первинні вихідні дані, які б вказували, що відповідачем дійсно порушено умови договору в частині дотримання розкладів руху автобусів, незабезпечення чіткого дотримання водіями визначеного маршруту, графіків руху на маршруті у відповідності до затвердженого паспорту маршруту; незабезпечення передачі даних від GPS-трекера до "Диспетчерського пункту" про рух транспортних засобів, відмови в перевезенні пільгової категорії громадян. В актах перевірки не міститься ідентифікуючих ознак, які б вказували на те, що порушення умов договору було вчинено відповідачем, а саме: відсутні дані про марку та реєстраційний номер транспортного засобу, прізвище водія, номер та назва маршруту, місце та час вчинення порушення.

За приписами статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт" пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про автомобільний транспорт" пасажир зобов'язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга.

Однак, в актах перевірки, складених позивачем, відсутні відомості про те, яким пасажирам та яких пільгових категорій було відмовлено у безоплатному проїзді, та чи мали пасажири відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга. Також, не містять інформації про те, де здійснювались позапланові перевірки. Посилання позивача на звіти КП "МІЦ" Житомирської міської ради є безпідставними, оскільки останнє не являється "Диспетчерським пунктом".

Також суд зауважує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення відповідачу актів про порушення умов договору.

Копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи, та Реєстр поштових відправлень від Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради, суд не розцінює як належні та допустимі докази направлення на адресу відповідача актів про перевірку, оскільки зі змісту останніх не вбачається, які саме документи направлялись на адресу ПП "Шеріфф" .

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд, оцінивши надані учасниками справи докази, дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факту порушення відповідачем умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, та відмовляє в позові.

На підставі ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.04.18

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)