ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" квітня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/657/18

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., перевіривши матеріали позовної заяви за позовом Публічного акціонерного товариства "Гідромеханізація." (Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород) до Вишгородського районного відділу державної викнавчої служби ГТУЮ у Київській області (Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород) про звільнення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Гідромеханізація." подало до господарського суду позов до Вишгородського районного відділу державної викнавчої служби ГТУЮ у Київській області, в якому просить суд: скасувати арешт нерухомого майна, що належить Публічному акціонерному товариству "Гідромеханізація." (, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, Проммайданчик), а також виключити реєстраційні записи про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами № 19467004 від 16.03.2017, № 19467059 від 16.03.2017, № 6982639 від 09.08.2008 та № 6982795 від 09.04.2008.

Вивчивши зміст позовної заяви та оглянувши додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, згідно з вимог п. 2 ч. 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 2 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів – 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних вимог немайнового характеру – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року складає 1762,00 грн.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду із позовом, в якому заявлено п'ять вимог немайнового характеру, а саме: про зняття майна з-під арешту та про скасування чотирьох реєстраційних записів про обтяження майна за різними номерами та датами їх накладення.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом позивач мав сплатити 8810,00 грн судового звбору (1762х5), однак останній не дотримав вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, оскільки додав до позовної заяви лише докази сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. Недоплата судового збору складає 7048,00 грн (8810,00 - 1762,00).

Окрім іншого, в п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В обгрунтування заявлених вимог про зняття майна з-під арешту, позивач у поданій на розгляд суду позовній заяві посилається на приписи ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" та зазначає про належність йому як власнику на праві власності майна (цілісного майнового комплексу), що було передано підприємству в процесі приватизації (корпорації).

У ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Слід вказати, що відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник. При цьому, орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатись господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійнихвимог на предмет спору.

Разом з тим, суд вказує, що заявляючи позовну вимогу про зняття майна з-під арешту без заявлення вимоги про визнання права власності на спірне майно, позивач має в належний спосіб довести, що він є власником спірного майна, з огляду на те, що лише в такому випадку буде вважатись, що вимоги про зняття арешту із зазначеного майна грунтуються на законі, а правові підстави для задоволення позову в такій редакції прохальної частини позовної заяви, наданої позивачем, є достатніми.

Натомість, суд встановив, що у поданій позивачем до суду позовній заяві від 30.03.2018, докази належності вищевказаного майна ПАТ "Гідромеханізація." (як-то передавальні акти, бухгалтерські та інші документи облікової звітності) відсутні, що є порушенням вимог статті 162 ГПК України та підставою для залишення позової заяви без руху.

Також суд вказує про невідповідність визначеного позивачем складу сторін спору вимогам ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" та про те, що у позові відсутнє мотивування підстав залучення Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області як відповідача у справі, з огляду на інформацію надану позивачем про відсутність щодо нього відкритих виконавчих проваджень в межах яких можна було б здійснити виконавчу дію про накладення арешту на майно та його подальше скасування.

Ще одна підстава для залишення позову без руху, на яку суд звертає увагу позивача, це відсутність у позовній заяві від 30.03.2018 нормативного обгрунтування правових підстав позову в частині вимог про виключення реєстраційних записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами № 19467004 від 16.03.2017, № 19467059 від 16.03.2017, № 6982639 від 09.08.2008 та № 6982795 від 09.04.2008. І знову суд зазначає про необхідність позивачу уточнити склад сторін спору у позові за даною вимогою, тобто нормативно, з посиланням на закон, обгрунтувати хто має здійснювати таке скасування та із яких посадових обов'язків уповноваженого органу це випливає.

Вказане в сукупності із вищенаведеним свідчить, що позивач при зверненні до суду з даним позовом не тільки не надав доказів сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленому законом, але й не зазначив доказів в підтвердження обставин, що він є власником спірного нерухомого майна, а також не навів правових підстав заявлення позову в частині вимог про виключення реєстраційних записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що є підставою для постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Разом з тим, суд вказує про необхідність позивачу уточнити склад сторін спору як за першою, так і за другою позовними вимогами. Невиконання вказаного обов'язку, встановленого судом, може мати наслідки для позивача у вигляді відмови в задоволенні позову за заявленими вимогами.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. ст. 174, 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Гідромеханізація." від 30.03.2018 залишити без руху.

2. Публічному акціонерному товариству "Гідромеханізація." протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз'яснити Публічному акціонерному товариству "Гідромеханізація.", що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата підписання ухвали: 05.04.2018.

Суддя                                 В.М. Антонова

Друк:

1- до матеріалів позовної заяви

2 - Публічному акціонерному товариству "Гідромеханізація." (рек. з повід.)