ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2018 Справа № 920/1173/17
Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О. при секретарі судового засідання Гребенюк С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/39/18 в порядку загального позовного провадження

за позовом: заступника керівника Сумської місцевої прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 79, м. Суми, 40000) в інтересах держави в особі позивача - ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, буд. 108, м. Суми, 40021, ідентифікаційний код 39765885),

до відповідачів: 1. Сумської міської ради (пл. Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000, ідентифікаційний код 23823253),

2. Приватного виробничо-сервісного підприємства «Проспект» (пр-т Шевченка, буд. 1, м. Суми, 40011, ідентифікаційний код 14004881),

про скасування рішення, звільнення земельної ділянки на підставі статей 79, 99, 116, 123, 134 Земельного кодексу України, 215, 235, 401, 626, 1212 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про оренду землі»,

представники сторін:

прокурор у справі: ОСОБА_2 згідно посвідчення № 035621 від 07.09.2015,

позивача: не зявився,

відповідачів: 1. не зявився,

2. ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 18.01.2018.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради № 4101-МР від 03.03.2015 «Про передачу у користування земельних ділянок на праві особистого строкового сервітуту під розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» в частині передачі Приватному виробного-сервісному підприємству «Проспект» у користування земельної ділянки в м. Суми, проспект Т. Шевченка, біля буд. 1 площею 0,0050 га; зобов?язати другого відповідача повернути територіальній громаді м. Суми в особі Сумської міської ради земельну ділянку площею 0,0050 вартістю 54958,00 грн., що знаходиться в м. Суми проспект Т. Шевченка, біля буд. 1. переданої відповідно до договору особистого строкового сервітуту від 01.07.2015 № 011/15; стягнути з відповідачів судові витрати, повязані з розглядом справі розмірі 3200,00 грн. на користь Прокуратури Сумської області.

18.12.2017 від позивача до суду надійшов відзив на позовну заяву прокурора, в якому він зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Перший відповідач у відзиві на позов № 1119/03.02.02-15 від 16.01.2018 проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність оспорюваного рішення та договору.

Разом з відзивом першим відповідачем подано до суду клопотання від 17.01.2018 № 1119/03.02.02-15 про залишення позову без розгляду та повернення позовної заяви, в якому перший відповідач просить суд залишити без розгляду та повернути позовну заяву заступника керівника Сумської міської прокуратури в інтересах держави в особі позивача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області до Сумської міської ради, Приватного виробничо-сервісного підприємства «Проспект» про визнання недійсним договору, скасування рішення та звільнення земельної ділянки.

Зазначене клопотання першого відповідача вмотивовано тим, що прокурором невірно визначено орган. Уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Посилаючись на пункт 1 положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 459/2011, перший відповідач зазначає, що центральним органом виконавчої влади, який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі є Державна інспекція сільського господарства України. перший відповідач, посилаючись на положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 за № 15, зазначає, що до повноважень Держгеокадастру не відноситься організація та здійснення державного нагляду (контролю) дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель у сіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Держгеокадастр, як зазначає перший відповідач не є правонаступником Держсільгоспінспекції, в тому числі і її територіальних органів.

Крім наведеного представник першого відповідача зазначає, що право прокуратури на представництво інтересів територіальних громад у статті 121 Конституції України не передбачено. Прийняття оскаржуваного рішення та укладання відповідного договору є виключним правом Сумської міської ради, і до інтересів держави не має ніякого відношення.

Другий відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 489 від 18.01.2018) просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, посилаючись на те, що паспорт привязки розміщення літнього майданчика за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, 1 дійсний до 01.07.2020 та відсутні умови, які передбачені пунктом 2.27 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, для анулювання паспорту привязки.

У письмових поясненнях (вх. № 1098 від 08.02.2018) представник позивача зазначає, що відповідачами не направлено на адресу позивача відзиви на позов, а тому позивач не має можливості надати суду відповідь на відзиви відповідачів.

Сумська місцева прокуратура у відповіді № 112-902вих18 від 23.01.2018 на відзив першого відповідача зазначає, що Закони України мають вищу юридичну силу ніж вищевказані нормативно-правові акти, та його положення щодо механізму розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності можуть застосовуватись лише при наявності виділеної у встановленому порядку у власність або користування земельної ділянки, отже розміщення тимчасових споруд і оформлення земельних ділянок у користування є різними за змістом питаннями, які регулюються різними нормативно-правовими актами.

Крім того, Сумська місцева прокуратури надала суду заперечення № 112-904вих18 від 23.01.2018 на клопотання першого відповідача про залишення без розгляду та повернення позовної заяви, в яких просить суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки у вказаному випадку вбачаються порушення інтересів держави, що полягають у протиправному набутті фізичною особою прав на земельну ділянку комунальної форми власності всупереч вимогам закону, отже наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

28.02.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив першого відповідача, в якій зазначає, що передача земельної ділянки повинна була проводитись на умовах оренди в порядку, визначеному ст. ст. 124, 134 Земельного кодексу України та згідно положень Закону України «Про оренду землі». Крім того, позивач надав суду заперечення на клопотання про залишення без розгляду та повернення позовної заяви, в яких зазначає, що орган Прокуратури в межах своїх повноважень звернувся до суду з метою захисту інтересів держави в особі позивача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області, оскільки ОСОБА_1 управлінням до моменту подачі позовної заяви не було проведено перевірки, тому відсутні підстави для звернення з позовними вимогами як позивач самостійно.

Сумська місцева прокуратура надала суду відповідь № 112-2475вих18 від 27.02.2018 на відзив другого відповідача, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки суть правовідносин між сторонами по спірному договору, їх зміст та мета отримання земельної ділянки не відповідає такому правовому інституту, як земельний сервітут, а отже договір сервітуту укладений з порушенням норм чинного земельного законодавства.

Ухвалою від 28.02.2018 у справі № 920/1173/17 підготовче засідання відкладено на 12.03.2018.

У звязку з відпусткою судді Спиридонової Н.О. підготовче засідання у зазначеній справі 12.03.2018 не відбулося.

У зв?язку з виходом з відпустки судді Спиридонової Н.О. ухвалою від 19.03.2018 призначено до розгляду у підготовчому засіданні зазначену справу з викликом сторін на 05.04.2018 о 12 год. 20 хв.

Суд, розглянувши клопотання першого відповідача клопотання від 17.01.2018 № 1119/03.02.02-15 про залишення позову без розгляду та повернення позовної заяви, та приймаючи до уваги заперечення прокурора проти задоволення даного клопотання першого відповідача, відмовляє у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Господарський суд, відповідно до частини першої статті 2 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент подання позову), порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99, інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому, інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту.

У будь-якому випадку додержання законів, прийнятих єдиним законодавчим органом України, беззаперечно становить державний інтерес, а порушення, допущені у сфері земельних відносин посягають на встановлений законодавством порядок щодо охорони та використання земель як основне національного багатства.

У даному випадку порушення інтересів держави полягає у протиправному набутті фізичною особою прав на земельну ділянку комунальної форми власності всупереч вимогам закону.

Згідно з пунктом 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 17.11.2016 за № 308 передбачено, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україна від 14.01.2015 року № 15 (далі Положення) Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Згідно підпункту 31 пункту 4 Положення, Держгеокадастр розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальними органами.

Прокуратурою було встановлено, що спірне рішення прийняте Сумською міською радою ще у березні 2015 року, однак ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Сумській області з моменту наділення його контрольними повноваженнями, жодних заходів на усунення вищенаведених порушень чинного законодавства під час розпорядження землями комунальної власності не вжито, тому вбачаються правові підстави для звернення прокурора з позовом до суду у межах своєї компетенції передбаченої статтею 131-1 Конституції України, статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент подання позову) для визнання недійсним договору, скасування рішення та повернення земельної ділянки.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (пункт 54 рішення).

Враховуючи наявність підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором, зважаючи на дотримання прокурором вимог Закону України «Про прокуратуру», суд вважає правомірним звернення заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області з даним позовом до господарського суду.

А тому суд дійшов висновку про наявність в даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до заяви б/н від 05.04.2018 (вх. № 2719 від 05.04.18) представник другого відповідача надав суду для долучення до матеріалів даної справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.01.2018.

Відповідно до пункту 18 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За приписами статті 185 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд зясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Враховуючи, що судом було вчинено всі дії в межах підготовчого провадження з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд дійшов висновку щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 120, 177-185, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволення клопотання першого відповідача від 17.01.2018 № 1119/03.02.02-15 про залишення позову без розгляду та повернення позовної заяви відмовити.

2. Закрити підготовче провадження у справі № 920/1173/17.

3. Призначити справу № 920/1173/17 до судового розгляду по суті на 24 квітня 2018 року о 14 год. 30 хв. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, пр-т Шевченка, буд. 18/1, 1-й поверх, зал судових засідань № 4.

4. Повідомити прокурора у справі та сторін про право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також про обовязок повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання, зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти або іншої аналогічної інформації.

5. Ухвалу надіслати сторонам та прокурору у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: htps://court.gov.ua/sud5021/.

Повну ухвалу складено 11 квітня 2018 року.

Суддя Н.О. Спиридонова

Примітка. Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобов'язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

3. У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

4. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України,учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.