У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

05 квітня 2018 року справа № 927/259/18
Суддею Господарського суду Чернігівської області Демидовою М.О., розглянуто матеріали заяви фізичної особи-підприємця Лагус Сергія Володимировича про видачу судового наказу від 28.03.2018

за заявою Фізичнї особи-підприємця Лагус Сергія Володимировича, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Маяк", вул. Шевченка, 6, с. Лихачів, Носівський район, Чернігівська область, 17111

про видачу судового наказу

встановив:

Фізичною особою-підприємцем Лагус Сергієм Володимировичем подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Маяк" заборгованості у сумі 120482 грн. 00 коп., що утворилась внаслідок неналедного виконання укладеного сторонами договору про надання послуг з перевезення вантажів№ 22-08/17-5 від 22.08.2017.

Розглянувши подану заяву на предмет наявності правових підстав для видачі судового наказу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Позивачем до заяви про видачу судового наказу доданий договір про надання послуг з перевезення вантажів № 22-08/17-5 від 22.08.2017 на підставі якого виконавцем (за його твердженнями) було надано послуги замовнику (відповідачу) з перевезення вантажів його власним автотранспортом на суму 305787 грн. 00 коп., про що сторонами складені акти прийму-передачі, з яких боржником оплачено 185305 грн. 00 коп. Заборгованість склала 120482 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.

У підтвердження наданих послуг позивачем додані акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.01.2018 на суму 28622 грн. 00 коп., від 04.01.2018 на суму 36814 грн. 00 коп., від 31.12.2017 на суму 26378 грн. 00 коп., від 12.12.2017 на суму 29994 грн. 00 коп., від 27.11.2017 на суму 37862 грн. 00 коп., від 16.11.2017 на суму 59956 грн. 00 коп., від 31.10.2017 на суму 31856 грн. 00 коп., від 19.10.2017 на суму 10698 грн. 00 коп., від 17.10.2017 на суму 37804 грн. 00 коп.

Як встановлено судом, у доданих до заяви про видачу судового наказу Актах прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) не вказано відповідно до якого договору виконавець виконав роботи (надав послуги). Також позивачем зазначено, що загальна сума наданих послуг складає 305787 грн. 00 коп., але при перерахунку судом загальної суми наданих послуг відповідно до доданих актів - вона складає 299984 грн. 00 коп.

Крім того, позивач у заяві про видачу судового наказу посилається на вимогу від 20.03.2018 про сплату заборгованості, яку направляв на адресу відповідача, але вищевказана вимога у додатках до заяви про видачу судового наказу відсутня, про що 02.04.2018 відділом документального забезпечення господарського суду Чернігівської області складено Акт №109/2018 про те, що під час отримання поштового відправлення від ФОП Лагус не виявилось документу вказаного у додатку: п. 17- копії вимоги від 20.03.2018.

Таким чином, позивачем не повністю зазначено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не додано доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо видачі судового наказу, що є порушенням приписів п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Лагус Сергію Володимировичу (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Маяк" заборгованості у сумі 120482 грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 05.05.2018.

Суддя М.О. Демидова