ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 квітня 2018 р. Справа № 903/88/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом: Державної екологічної інспекції у Волинській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Цумань риба

про стягнення 19860,46 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 18 від 11.07.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_2 директор, паспорт серії АС №063484 від 05.07.1996р.; ОСОБА_3, довіреність №20 від 16.08.2016р. (посвідчення №11 від 11.07.2017р.); ОСОБА_4, довіреність №14 від 10.04.2017р.(посвідчення №12 від 11.07.2017р.).

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася з позовною заявою до суду та просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Цумань - риба 19860,46 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що збитки в заявленій сумі нанесено в результаті самовільного використання, без спеціального дозволу на водокористування, відповідачем води в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року; розмір збитків визначено відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389. На підтвердження вищевказаних обставин посилається на акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 07.08.2017 р., складений Державною екологічною інспекцією у Волинській області.

При правовому обґрунтуванні позову посилається на норми Закону України Про навколишнього природного середовища, Водного кодексу України.

Відповідач 12.03.2018 року через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позов № 19 від 12.03.2018 року в якому вказує, що до 2015 року ТзОВ Цумань - Риба здійснювало господарську діяльність за наявними дозволами на спеціальне водокористування, сплачуючи рентну плату за фактичний обсяг води використаної для поповнення орендованих водних обєктів для потреб рибництва. В 2014 році у звязку з закінченням терміну дії дозволу на спеціальне водокористування, в цілях продовження господарської діяльності за наявними договорами оренди земельних ділянок, оренди водних обєктів та оренди гідроспоруд ТзОВ Цумань-Риба звернулось до Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА з заявою про надання дозволу на спеціальне водокористування. Як вбачається з повідомлення Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА від 29.04.14р. за № 558/18/2-14 у звязку з відсутністю підзаконних актів, що б регулювали порядок видачі дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, дозволів на спеціальне водокористування та порядку реєстрації декларацій про відходи, управління екології та природних ресурсів вимушене призупинити видачу суб'єктам господарювання вищезгаданих дозвільних документів до приведення у відповідність чинного законодавства. Оскільки призупинити виробничий процес з вирощування зарибленого рибо - посадкового матеріалу було не можливо, ТзОВ Цумань-Риба змушене було продовжувати господарську діяльність без дозволу на спеціальне водокористування, сплачуючи рентну плату за фактичний обсяг забраної та використаної води, з врахуванням зазначеного товариством не було заподіяно державі шкоду, відсутня його вина, в звязку з чим просить в задоволенні позову відмовити.

15.03.2018 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якій останній вказує, що твердження відповідача про звернення до управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА з заявою про надання дозволу на спеціальне водокористування є неправдивим, оскільки лист від 29.04.2014 року за вих. № 558/18/2-14, на який посилається відповідач, управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА адресований не ТзОВ «Цумань-риба», а начальнику дозвільного центру Луцької міської ради ОСОБА_5, тому даний лист не підтверджує, що саме ТзОВ «Цумань-риба» зверталось до відповідного органу для отримання дозволу на спеціальне водовикористання у відповідності до норм чинного законодавства, відповідно до якого саме субєкт господарювання повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, повязаних із спеціальним водокористування за відсутності дозволу.

05.04.2018 року відповідач подав заперечення на відповідь позивача в якому вказує, що твердження позивача про те, що ТзОВ «Цумань-риба» не зверталось за дозволом на спеціальне водокористування є неправдивим та спростовується доданими до заперечення копіями: заяви від 05.01.2015 року, листа про направлення копій документів від 11.02.2015 року вих. № 9, відповідей управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА від 05.02.2015 року вих.№ 260/16/2-15, від 06.03.2015 року вих. № 500/16/215, від 09.09.2016 року вих.№ 1791/1.15/2.16, від 09.09.2016 року № 1792/1.15/2.16. Також вказує, що здійснюючи забір поверхневих вод без дозволу на спеціальне водокористування, підприємство сплачувало рентну плату за фактичний обсяг забраної та використаної води, а саме за 1480 тис.куб.м. води сплачено 6812,44 грн. рентної плати, що підтверджено копіями платіжних доручень долучених до відзиву на позов, в звязку з чим вважає, що нарахована сума збитків, заподіяних державі через порушення природоохоронного законодавства, є документально та нормативно необгрунтована.

В судовому засіданні 11.04.2018 року представник позивач підтримав позов з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, представники відповідача позов заперечили з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на позов позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Цумань-риба» користується водними обєктами за межами населених пунктів с.Залісоче та с.Горянівка Дідичівської сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області в заплаві річки Путилівка, ліва притока річки Стубла, ліва притока річки Горинь, права притока річки Припять, басейн річки Дніпро відповідно до договору оренди водного обєкту № 45 від 21.10.2015 року, який укладено з Волинською обласною державною адміністрацією та погоджено з Держводагенством України 11.12.2015 року (а.с.74-77), договір на момент розгляду справи є діючим.

Відповідно до п.1 договору водний обєкт передано орендарю для рибогосподарських потреб по акту прийому-передачі від 14.12.2015 року (а.с.78).

Відповідно до договору № 1057 від 22.08.2016 року та акту приймання-передачі від 22.08.2016 року регіональним відділенням ФДМ України у Волинській області передано ТзОВ «Цумань-риба» групу інвентарних обєктів гідротехнічних споруд, що обліковуються на балансі ДП «Укрриба» (а.с.79-84).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12.07.2017 року, справа № 161/10271/17, було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Волинської області, надано дозвіл Державній екологічній інспекції у Волинській області на проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природнього середовища в діяльності ТзОВ «Цумань-риба», в частині дотримання вимог Водного кодексу України та іншого законодавства у сфері спеціального водокористування.

Державною екологічною інспекцією у Волинській області, на підставі наказу № 187 від 25.07.2017 року та направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 506 від 25.07.2018 року, 07.08.2017 року було проведено перевірку ТзОВ «Цумань-риба», за результатами якої складено акт дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 07.08.2017 року, проведеної Державною екологічною інспекцією у Волинській області встановлено, що в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю Цумань-риба здійснювало забір та використання поверхневої води без наявності дозволу на спеціальне водокористування, чим порушило вимоги статей 44, 49, 110 Водного кодексу України.

За змістом ч.1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, яке затверджено Указом Президента України №454/2011 від 13.04.2011р., Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п. 6 вказаного Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження, перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва).

Згідно з п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого Наказом №464 від 10.09.2008р. Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, під актом перевірки слід розуміти документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Статтею 44 Водного кодексу України встановлено обов'язок водокористувачів здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Положеннями ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі, зобов'язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушень. Збитки, заподіяні внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягають компенсації в повному обсязі.

Статтею 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно зі ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Оскільки відповідач, здійснюючи забір води без дозволу на спеціальне водокористування та порушуючи вимоги ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України, діяв неправомірно, тому повинен бути притягнутий до господарсько-правової відповідальності за вчинене ним правопорушення, тобто - відшкодувати завдані ним збитки.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - Методика), відповідно до якої (на момент виникнення спірних правовідносин) розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн, здійснюється за формулою Зсам = 100 х W х ОСОБА_1, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м3; ОСОБА_1 - розмір, грн/100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої ст. 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої ст. 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Відповідно до п. 9.2 вказаної Методики фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Як слідує з матеріалів справи при нарахуванні збитків позивачем використано звіти про використання води форми № 2ТП-водгосп, відповідно до яких ТзОВ «Цумань-риба» протягом 2015-2016 років використано на виробничі потреби 781,6 куб.м. води (а.с.29-32).

З метою досудового урегулювання спору 16.11.2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за № 3/2526 з пропозицією добровільно сплатити суму нанесених державі збитків у розмірі 19860,46 грн. та розрахунок суми збитків.

Відповідач у відповіді на претензію № 59 від 15.12.2017 року вказав, що нарахована сума збитків, заподіяних державі через порушення природоохоронного законодавства, обумовлених використанням ТзОВ «Цумань-риба» (поверхневих вод) при відсутності дозвільних документів документально та нормативно не обґрунтована.

У постанові Верховного Суду України від 03.09.2013 у справі № 13/333-38/463-2012 наведена правова позиція, відповідно до якої факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування законодавством визначається самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Зазначеною постановою Верховного Суду України підтверджена також і правомірність, визначеної п. 9.1 Методики формули розрахунку розміру відповідних збитків.

Предметом позову по даній справі згідно заявленої вимоги є стягнення збитків нанесених державі в результаті неправомірної бездіяльності відповідача та його протиправної поведінки,

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Відповідач не отримав дозвіл на спеціальне протягом 2015-2016 років, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій щодо отримання такого дозволу.

Тому, неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обов'язку отримати спеціальний дозвіл, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої державі було завдано збитки в сумі 19860,46 грн. При цьому наслідки у виді збитків перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення із відповідача збитків в розмірі 19860,46 грн. відповідають вимогам чинного законодавства, яке регулює дану сферу правовідносин.

Доводи відповідача щодо відсутності завданої державі шкоди в звязку зі сплатою рентної плати за фактичний обсяг забраної та використаної води не беруться судом до уваги, оскільки сплата даних обовязкових платежів не звільняє від відшкодування збитків внаслідок порушення водного законодавства. Щодо твердження про відсутність вини у звязку із зверненням про видачу дозволу, то відповідачем не подано суду належних доказів в підтвердження того, що останній протягом 2015-2016 років звертався в установленому законом порядку до відповідних органів для отримання спеціального дозволу на водокористування. Крім того, відповідач фактично не заперечує факт водокористування у 2015-2016 роках без спеціального дозволу.

В силу положень ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762,00 грн. в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст.ст. 44, 48, 49, 110, 111 Водного кодексу України, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цумань-риба» (45233, Волинська область, смт.Цумань, вул.Васильєва,46, код 39063639) в користь Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, м.Луцьк, вул.Степана Бандери,20, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Волинській області; код банку отримувача: (МФО ГУ ДКСУ): 803014; отримувач: УК у Ківерцівському районі/смт.Цумань/24062100; р/р 0494; код отримувача (ЄДРПОУ): 38051994) 19860,46 грн. збитків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цумань-риба» (45233, Волинська область, смт.Цумань, вул.Васильєва,46, код 39063639) в користь Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, м.Луцьк, вул.Степана Бандери,20, р/р 1139, МФО 820172 в ДКСУ м.Києва, ) 1762,00 грн. витрат по судовому збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

17.04.2018 року.

Суддя С. В. Костюк