номер провадження справи 9/119/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 Справа № 908/2517/17

м. Запоріжжя

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)

до відповідача: Комунального підприємства територіальної громади смт. Новомиколаївка Запорізької області (70100, Запорізька область, Новомиколаївський район, смт. Новомиколаївка, вул. Янишева, 82)

про стягнення суми 106056,11 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-66 від 14.04.2017;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

13.12.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про стягнення з Комунального підприємства територіальної громади смт. Новомиколаївка Запорізької області на його користь боргу у загальній сумі 106056,11 грн., з якого: сума 26733,26 грн. основний борг, сума 18873,97 грн. пеня, сума 8989,62 грн. 3% річних, сума 51459,26 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 14.12.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2517/17, присвоєно номер провадження справи 9/119/17, судове засідання призначено на 16.01.2018.

Згідно із Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та викладено його в новій редакції.

У звязку з чим, у судовому засіданні 16.01.2018, суд відкрив судове засідання та оголосив про подальший розгляд справи за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, який здійснюється зі стадії підготовчого провадження, в рамках загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.01.2018 підготовче засідання відкладалось на 12.02.2018. В підготовчому засіданні 12.02.2018 оголошувалась перерва до 26.02.2018. Ухвалою господарського суду від 26.02.2018 закрито підготовче провадження у справі № 908/2517/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2018. В судовому засіданні 13.03.2018 оголошувалась перерва до 28.03.2018

28.03.2018 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, зазначивши, зокрема, про наступне. 21.12.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/2290-БО-13. На підставі договору купівлі-продажу природного газу № 13/2290-БО-13 від 21.12.2014, укладеного між сторонами, позивачем передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 713 958,85 грн. Однак відповідач належним чином своє зобов'язання за договором не виконав, оплату за спожиту теплову енергію здійснив частково в розмірі 687225,59 грн., у звязку з чим у відповідача існує заборгованість в розмірі 26 733,26 грн. Враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо оплати природного газу, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 18 837,97 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 51 459,26 грн. та 3% річних в розмірі 8 989,62 грн. На підставі ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216-217, 231, 264-265 Господарського кодексу України просить позов задовольнити.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судові засідання за викликом не зявлявся. Про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та у ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 70100, Запорізька область, Новомиколаївський район, смт. Новомиколаївка, вулиця Янишева, 82.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 2 ч 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про доцільність розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2012 між Публічним акціонерним товариством НАК Нафтогаз України (продавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством територіальної громади смт. Новомиколаївка Запорізької області (покупець, відповідач у справі) був укладений договір № 13/2290-БО-13 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець - прийняти та оплатити цей природний газ (далі - газ), на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (п.1.2.).

Продавець передає покупцеві з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року газ обсягом до 465,45 тис. куб. м, у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб м) (п. 2.1.).

Відповідно до п. 3.1.2. договору, покупець до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки.

Корегування планових обсягів газу оформляється покупцем у вигляді заявки (п.3.1.3.).

Згідно з пунктом 3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

У пункті 3.4. договору зазначено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві відписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що ціна за 1000 куб. м газу становить 3509,00грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20% .

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 305,60 грн., крім того ПДВ 20% - 61,12 грн., всього з ПДВ 366,72 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3 884,78 грн. крім того ПДВ 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ 4661,74 грн.

Згідно з п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем п. 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу, пені та 3% річних, позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору, що призвело до утворення за останнім заборгованості в розмірі 26733,26 грн., та стало підставою для нарахування позивачем суми 18 873,97 грн. пені, суми 8 989,62 грн. 3% річних та суми 51459,26 грн. втрат від інфляції.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач свої зобовязання щодо постачання газу виконав належним чином, передавши у власність відповідача природний газ на загальну суму 713 958,85 грн., що підтверджується актами передачі-приймання природного газу від 31.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013 (копії яких містяться в матеріалах справи). Відповідач виконав свої зобовязання частково, здійснивши оплату за отриманий газ в сумі 687 225,59 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи складає 26733,26 грн.

Як було зазначено вище, пунктом 6.1 договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач доказів належного виконання зобовязання та сплати заявленої до стягнення суми основної заборгованості не надав.

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача суми 26 733,26 грн. основного боргу є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму 51459,26 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2013 року по вересень 2017 року та суму 8 989,62 грн. 3% річних від простроченої суми оплати за загальний період з 14.02.2013 по 31.10.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту даної статті, головною умовою для стягнення з боржника втрат від інфляції та 3% річних є встановлення факту прострочення боржником виконання грошового зобовязання.

Оскільки факт неналежного виконання відповідачем грошових зобовязань (прострочення виконання) суд вважає доведеним, відповідачем доказів протилежного не надано, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат від інфляції та 3 % річних є законними.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції та 3% річних суд дійшов до висновку, що він здійснений вірною. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 51459,26 грн. інфляційних втрат та суми 8 989,62 грн. 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму 18873,97 грн. пені за загальний період з 14.02.2013 по 31.10.2017

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем п. 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Статтею 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобовязань відповідачем є доведеним, період та розмір заявленої до стягнення пені визначний позивачем вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача суми 18873,97 грн. пені підлягає задоволенню.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства територіальної громади смт. Новомиколаївка Запорізької області (70100, Запорізька область, Новомиколаївський район, смт. Новомиколаївка, вулиця Янишева, буд. 82, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ) суму 26733 (двадцять шість тисяч сімсот тридцять три) грн. 26 коп. основного боргу, суму 18873 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 97 коп. пені, суму 8989 (вісім тисяч девятсот вісімдесят девять) грн. 62 коп. -3% річних, суму 51459 (пятдесят одна тисяча чотириста пятдесят девять) грн. 26 коп. інфляційних втрат та суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.С. Боєва

Повне рішення складено та підписано 03.04.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, у порядку встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.