РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.03.2018Справа № 910/23245/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж ЗБВІК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодалес"

про стягнення 160181,40 грн.

за участі представників:

від позивача - Бершадська Т.О. (представник за довіреністю);

Березовська Т.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Васько М.М. (представник за довіреністю);

Пірко О.М. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж ЗБВІК" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж ЗБВІК" про стягнення 160181,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі укладеного із відповідачем Договору поставки від 115.08.2016 № 1508 були придбані пелети, які позивач використовував для роботи котла. Однак, невідповідність цих пелет визначеним у Договорі характеристикам щодо зольності та вологості призвела до виходу котла із ладу, що спричинило завдання позивачу збитків у вигляді витрат на ремонт котла, проведення випробувань (експертизи), закупку нових пелет та відшкодування вартості придбаних пелет у відповідача.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов.

У судовому засіданні представники позивача просили позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, пославшись у відзиві зокрема на те, що позивачем не доведено використання придбаних саме у нього пелет та надання їх на дослідження, яким було встановлено інші характеристики зольності та вологості. Крім того, в технічних умовах вказані показники були відображені, та позивач мав бути з ними ознайомлений. Одночасно, відповідач зауважив на недотриманні позивачем умов експлуатації котла та відсутність його реєстрації.

На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наступне.

30.10.2015 позивач на підставі укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» Договору оренди № 70/2015 отримав в оренду обладнання, зокрема, котел моделі PelletTerm 100, що підтверджується підписаним між сторонами актом прийому-передачі об'єкта оренди від 01.11.2015.

15.08.2016 між сторонами укладено Договір поставки № 1508, відповідно до якого відповідач зобов'язується на умовах та в порядку, передбаченим цим Договором та додатками до нього, передати у власність позивача деревні пелети (паливні гранули) з хвойних порід деревини - товар, який належить йому на праві власності, а позивач зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, прийняти товар і сплатити за нього визначену грошову суму (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору якість товару, що постачається згідно з цим Договором, повинна відповідати наступним вимогам: ТУ У 20.1-1:2011 пелети паливні гранульовані.

Згідно з п. 4.2. даного правочину у випадку, якщо якість товару не відповідає вищевказаним критеріям, позивач має право відмовитися від прийняття даної партії товару, якщо інше не буде обумовлено сторонами.

Відповідно до специфікації від 15.08.2016 № 1 до Договору відповідач поставив позивачу паливні гранули з деревини, діаметром 6 мм в упаковці біг-бег, зольністю 0,3-1 %, вологість 5-10 %, вартістю 44000 грн. Факт поставки підтверджується видатковою накладною від 17.08.2016 № РН-1708-1 на суму 44100 грн., підписаною та скріпленою печаткою обох сторін. Дана сума позивачем була сплачена в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 16.08.2016 № 1979 та від 17.08.2016 № 12.

Як вбачається із керівництва по експлуатації пальника для котла, для його роботи необхідно використання пелет зольністю до 3 % та вологістю 8-10 %, що відповідає зазначеним у Договорі від 15.08.2016 № 1508 характеристикам придбаних у відповідача пелет.

У той же час, як зазначив позивач, під час експлуатації котла внаслідок використання пелет з деревини, придбаних у відповідача, котел вийшов із ладу, у зв'язку з чим позивач звернувся до випробувальної лабораторії промислової та будівельної продукції Державного підприємства «Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» для проведення випробувань пелет з деревини щодо визначення зольності та вологості.

Згідно з протоколом випробувань від 29.06.2016 № 4257-Б було встановлено, що дані пелети мають зольність 3,7 (+/- 0,13) та вологість 7,26 (+/- 0,15). Прийняття вказаних робіт позивачем та їх оплата підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03.10.2016 № Б10666 та платіжним дорученням від 27.09.2016 № 57 на суму 609,62 грн.

Відтак, позивач був змушений провести ремонт котла (пелетного пальника), у звіті про виконання якого зазначено, що внаслідок використання неякісних пелет, що не відповідає стандартам DIN, виник зворотній вогонь, який призвів до деформації камери згорання, вигорання датчика вогню та пелет, контролеру управління пальника. Факт проведення ремонту підтверджується наявними в матеріалах справи звітом та платіжним дорученням від 02.12.2016 № 196 на суму 39583,78 грн., яка була відшкодована позивачем орендодавцю - ТОВ «Екоспецінвест». Зазначені роботи по ремонту та відновлення роботи котла було здійснено за рахунок позивача, оскільки несправність виникла саме з вини користувача, а саме використання неналежної якості палива.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 673 цього Кодексу продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Таким чином, відповідно до вказаної норми, відповідач був зобов'язаний поставити позивачу товар, обумовлений ними в Договорі від 15.08.2016 № 1508 та специфікації до нього, а саме із наступними характеристиками: зольність 0,3-1 %, вологість 5-10 %. Наведене спростовує посилання відповідача на зазначення в технічних умовах до пелет інших характеристик, з якими позивач мав бути ознайомлений, оскільки сторони в Договорі чітко визначили показники пелет, що мали бути поставлені позивачу.

Отже, внаслідок використання поставлених відповідачем пелет для роботи котла, останній вийшов із ладу, що було встановлено проведеними лабораторією випробуваннями, в яких зазначено, що вказані пелети мали інші характеристики, ніж було передбачено керівництвом по експлуатації пальника в котлі, а саме: зольність 3,7 (+/- 0,13) та вологість 7,26 (+/- 0,15).

Заперечення відповідача щодо того, що через підвищену зольність позивач мав проводити огляд та технічне обслуговування котла частіше, не є підставним, оскільки позивач розраховував при замовленні у відповідача та укладенні із ним Договору від 15.08.2016 № 1508 на поставку пелет із певними характеристиками, а тому не мав проводити огляд котла та його чищення понад передбачені строки.

Водночас, відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами того, що позивач використовував інші пелети, та що ним на дослідження надавалися не ті пелети, що були придбані у відповідача. Так, з огляду на тривалий час розгляду справи, проведення судової експертизи, відповідач не був позбавлений можливості надати обґрунтовані заперечення щодо того, що вихід котла з ладу зумовило використання позивачем інших пелет, аніж придбаних у відповідача, як не був позбавлений можливості заявити у строки, передбачені нормами ГПК України обґрунтованого клопотання про призначення експертизи для встановлення якості та походження наявних у позивача пелет.

Крім того, не є обґрунтованими заперечення відповідача щодо відсутності реєстрації котла, оскільки останнє не є предметом розгляду даної справи та на вирішення спору щодо відшкодування збитків не впливає.

Також судом не приймаються до уваги посилання відповідача щодо неналежно облаштованого котла до якого встановлено спірний пальник, оскільки згідно керівництва з експлуатації пальника, вимоги до котла на який встановлюється пальник є значно нижчими, аніж самостійно вирахувані відповідачем, а доказів іншої невідповідності котла технічним вимогам, викладеним у керівництві з експлуатації пальника суду не надано.

Одночасно, для встановлення причин виходу з ладу котла судом призначалася судова експертиза, якою було встановлено, що вихід із ладу котла стався внаслідок перевищення норм зольності в пелетах, придбаних у відповідача, оскільки останні не відповідають встановленим виробником опалювального котла характеристикам. Також, судовий експерт зазначив, що технічне обслуговування котла проводилося повно, вчасно та у відповідності до вимог виробника.

Частиною 1 статті 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного суду України від 28 січня 2015 року в справі № 3-210гс14, яка відповідно до норм статті 11128 ГПК України є обов'язковою для застосування.

В обґрунтування заявленої до стягнення суми збитків позивач вказав, що через невідповідність поставлених відповідачем пелет умовам Договору щодо їх характеристик зольності та вологості, останні під час їх використання для роботи котла, спричинили його несправність, що завдало позивачу збитків у вигляді ремонту котла на суму 39583,78 грн., 609,62 грн. вартості випробувань, 44100 грн. вартості придбаних у відповідача пелет та 53460 грн. вартості нових пелет. У той же час, приймаючи до уваги ціни на день подання позову, позивач заявив до стягнення вартість старих пелет у розмірі 66528 грн.

Враховуючи наявність в матеріалах справи відповідних доказів на понесення позивачем витрат по ремонту котла в розмірі 39583,78 грн. та 609,62 грн. вартості випробувань, що були спричинені його несправністю через використання придбаних у відповідача пелет, які не відповідали визначеним у Договорі характеристикам, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено всі необхідні елементи для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування завданих збитків, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Водночас, виходячи з аналізу норм чинного законодавства щодо стягнення збитків, відшкодуванню підлягають не будь-які витрати управненої сторони, які складають реальну шкоду, а лише вимушені та необхідні витрати, тобто, які є дійсно необхідними та мінімальними в даній ситуації, щоб усунути наслідки неналежного виконання господарського зобов'язання.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено дійсну необхідність в придбанні нових пелет, обґрунтованість розміру ціни, за якою останні були придбані, що свідчить про недоведеність даної позовної вимоги та відсутність правових підстав для покладення на відповідача відповідальності в цій частині.

Водночас, суд також вважає за необхідне зауважити, що позивачем жодним чином не обґрунтована заявлена до стягнення з відповідача вартість придбаних у нього пелет у розмірі 66528 грн., яка, як зазначив позивач, визначена ним станом на день подання позову до суду на підставі ч. 3 ст. 225 ГК України. За таких обставин, у суду відсутня можливість встановити дійсність та обґрунтованість такої ціни, а також підстави, з яких позивач обрахував її розмір, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про доведеність даної позовної вимоги в розмірі 44100 грн., що була сплачена позивачем відповідачу за спірні пелети.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в межах вказаних сум.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодалес" (02222, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 16; ідентифікаційний код 36553703) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж ЗБВІК" (21022, м. Вінниця, вул. Айвазовського, 4-А; ідентифікаційний код 35527011) 84293 (вісімдесят чотири тисячі двісті дев'яносто три) грн. 40 коп. збитків, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1264 (одна тисяча двісті шістдесят чотири) грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 02.04.2018

Суддя Я.В. Маринченко