ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" квітня 2018 р. Справа № 911/2389/14

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши скаргу від 20.03.2018 ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко Анни Василівни у справі №911/2389/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко - Тайс"

до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 19 822,74 гривень

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився.

від відповідача - не з'явився.

від ДВС - не з'явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 17.07.2014 позов задоволено повністю та постановлено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, буд. 22, код 38267861) та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) 19 822 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 74 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору, 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

04.08.2014 на виконання рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014, яке набрало законної сили 01.08.2015, було видано наказ.

До господарського суду Київської області представник ФОП ОСОБА_1 подав скаргу на бездіяльність начальника Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко А.В., в якій скаржник просить суд: 1. Визнати оскаржувану бездіяльність начальника Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко А.В. 2. Зобов'язати начальника Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко А.В. усунути порушення (поновити порушене право боржника ОСОБА_1) та вчинит наступні дії: 2.1. зарахувати з 11.01.2018 р. в якості часткового виконання ОСОБА_1 наказу господарського суду Київської області № 911/2389/14, виданого 04.08.2014р. (виконавче провадження № 50882444 у зведеному виконавчому провадженні № 32348099) зустрічні однорідні вимоги боржника ОСОБА_1 до стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у розмірі 7975,80 грн. згідно одностороннього правочину - заяви ОСОБА_1 від 07.01.2018р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, з одночасним повним припиненням зобов'язань боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" перед стягувачем ОСОБА_1 у загальному розмірі 7975,80 грн. за наказом господарського суду Київської області від 14.08.2017р. № 911/4046/16 (сума боргу 3435,00 грн.), наказом господарського суду Київської області від 15.06.2017р. № 911/4046/16 (сума боргу 2460,00 грн.), наказом господарського суду Запорізької області від 25.05.2017р. № 17/323/10 (сума боргу 800,00 грн.), наказом господарського суду Київської області від 21.12.2017р. № 911/4046/16 (сума боргу 1280,00 грн.); 2.2. повідомити ОСОБА_1 про залишок його боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" за виконавчими провадженнями ВП № 50882444 та ВП № 50882072, які приєднано до зведеного виконавчого провадження № 32348099, після зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 7975,80 грн. 3. Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покласти на Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

В обґрунтування вимог скаржник зазначає, на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 заявив ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про: 1. Зарахування зустрічних однорідних вимог та часткове припинення свого зобов'язання перет ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» за наказом №911/2389/14 у розмірі 7975,80 гривень (виконавче провадження Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ВП №50882444, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження ЗПВ №32348099 у цьому ж відділі); 2. З одночасним повним припинення зобов'язань ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» перед ОСОБА_1 у загальному розмірі 7975,80 гривень за наказом господарського суду Київської області від 14.08.2017 №911/4046/16 (сума боргу 3435,00 гривень), наказом господарського суду Київської області від 15.06.2017 №911/4046/16 (сума боргу 2460,00 гривень), наказом господарського суду Закарпатської області від 25.05.2017 №17/323/10 (сума боргу 800,00 гривень), наказом господарського суду Київської області від 21.12.2017 №911/4046/16 (сума боргу 1280,00 гривень). Заява від 07.01.2018 була направлена ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

Представник ОСОБА_1 звернувся до Токмацького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області з заявою від 08.02.2018 про вчинення дій щодо зарахування в якості фактичного часткового виконання боржником ОСОБА_1 наказу господарського суду Київської області №911/2389/14, виданого 04.08.2014 (виконавче провадження №50882444 у зведеному виконавчому провадженні ЗВП №32348099) односторонній правочин - заяву ОСОБА_1 від 07.01.2018 до ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про зарахування зустрічних вимог та часткове припинення свого зобов'язання перед стягувачем за наказом №911/2389/14 у розмірі 7975,80 гривень (виконавче провадження Токмацького МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ВП №50882444, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження ЗВП №32348099 у цьому ж відділі), з одночасним повним припиненням зобов'язань ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» перед ОСОБА_1 у загальному розмірі 7975,80 гривень за наказом господарського суду Київської області від 14.08.2017 №911/4046/16 (сума боргу 3435,00 гривень), наказом господарського суду Київської області від 15.06.2017 №911/4046/16 (сума боргу 2460,00 гривень), наказом господарського суду Запорізької області від 25.05.2017 №17/323/10 (сума боргу 800,00 гривень), наказом господарського суду Київської області від 21.12.2017 №911/4046/16 (сума боргу 1280,00 гривень).

01.03.2018 начальник Такмацького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Бондаренко А.В. направив лис №3261/16.10 у якому зазначив, що зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами виконавчого провадження не передбачено.

Представник ОСОБА_1 вважає незаконною бездіяльність начальника Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального у правління юстиції у Запорізькій області Бондаренко А.В. щодо не зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.03.2018 розгляд скарги та клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця призначено на 02.04.2018.

30.03.2018 через канцелярію суду представник позивача подав пояснення на вищевказану скаргу.

Представник позивача, відповідачів та ДВС у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно приписам пунктів 6 та 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року за №1404-VIII, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, при розгляді скарги на бездіяльність начальника Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко А.В., слід керуватися положеннями норм Закону України «Про виконавче провадження», котрі діяли до 05.10.2016.

Дослідивши та перевіривши подані до скарги докази, суд встановив, що скарга ФОП ОСОБА_1 не підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

За змістом ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Судом встановлено, що 14.08.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №911/4046/16 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на користь ФОП ОСОБА_1 1515,80 гривень судового збору та 1920,00 гривень витрат на послуги адвоката; 15.06.2017 на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі №911/4046/16 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на користь ФОП ОСОБА_1 2460,00 гривень витрат на послуги адвоката; 25.05.2017 на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 11.05.2017 у справі №17/323/10 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у сумі 800,00 гривень; 21.12.2017 на виконання додаткової постанови Вищого господарського суду України від 13.12.2017 у справі №911/4046/16 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на користь ФОП ОСОБА_1 1280,00 гривень витрат на послуги адвоката.

Заявник зазначає, що накази дійсні для пред'явлення до виконання до 2020 року і стягувачем до виконання не пред'являлися. Зазначає, що борг ТОВ «Ніко-Тайс» перед ОСОБА_1 становив 7975,80 гривень.

Виходячи зі змісту заяви від 07.01.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог вбачається, що ОСОБА_1 заявив про зарахування зустрічних однорідних вимог та часткове припинення свого зобов'язання перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» за наказом №911/2389/14 у розмірі 7975,80 гривень (виконавче провадження Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ВП №50882444, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження ЗПВ №32348099 у цьому ж відділі); 2. З одночасним повним припинення зобов'язань ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» перед ОСОБА_1 у загальному розмірі 7975,80 гривень за наказом господарського суду Київської області від 14.08.2017 №911/4046/16 (сума боргу 3435,00 гривень), наказом господарського суду Київської області від 15.06.2017 №911/4046/16 (сума боргу 2460,00 гривень), наказом господарського суду Закарпатської області від 25.05.2017 №17/323/10 (сума боргу 800,00 гривень), наказом господарського суду Київської області від 21.12.2017 №911/4046/16 (сума боргу 1280,00 гривень). Заява від 07.01.2018 була направлена ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 3. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. 4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. 6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Статтею 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, повинні бути: зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку із чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язання з передачі родових речей, зокрема грошей).

Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог.

Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав; строк виконання таких вимог не настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення.

Ця норма не виключає часткового зарахування, згідно з яким менше за розміром зобов'язання припиняється повністю, а більше - збільшується на суму заліку.

Відповідно до ст. 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 1798-XII від 06.11.1991, яка була чинна до 15 грудня 2017 року) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи наведене, зарахування зустрічних вимог не допускається у випадках, встановлених законом. Законом встановлено, що рішення, постанови господарських судів, що набрали законної сили є обов'язковими для виконання.

Виконання відповідачем вказаного зобов'язання шляхом зарахування зустрічних позовних вимог не є виконанням рішенням господарського суду Київської області від 17.07.2014 у справі №911/2389/14, оскільки вказаним рішенням було зобов'язано відповідача сплатити позивачу кошти.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Стаття 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зарахування зустрічних однорідних вимог, які підлягають виконанню на підставі наказів, виданих на виконання судових рішень, в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а також повноважень державного виконавця щодо вчинення дій із зарахування зустрічних однорідних вимог стягувача і боржника у виконавчому провадженні з одночасним припиненням зобов'язань боржника, які підлягають виконанню згідно з наказом, виданим на виконання судового рішення.

За таких обставин, начальником Токмацького міськрайнного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко А.В. було правомірно відмовлено у задоволенні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог за виконавчими провадженнями, а тому не вбачається бездіяльності державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ЗУ України "Про виконавче провадження", ст. ст. 1-3, 18, 339 - 345 ГПК України, господарський суд, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко Анни Василівни у справі №911/2389/14 відмовити.

Повний текст ухвали складено 10.04.2018.

Суддя Т.Д. Лилак