ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.2018                      м.Харків Справа № 905/317/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор’євій М.В., розглянув справу

за позовною заявою: Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект», м.Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Західна», м.Маріуполь, Донецька область

про: стягнення 81201,11грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство “Сантехкомплект” м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради “Керуюча компанія “Західна”, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 81201,11грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх грошових зобов’язань за договорами поставки №80 від 22.05.17р. та №174 від 17.10.17р. (з додатковою угодою до нього №1 від 24.10.17р.) в частині своєчасної та повної оплати товару.

В якості правової підстави позову позивач посилається на положення статей 193, 218, 229 Господарського кодексу України, та статті 16, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/317/18.

Ухвалою господарського суду від 22.02.18р. відкрито провадження у справі №905/317/18; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 21.03.18р.

Ухвалою господарського суду від 21.03.18р. судове засідання відкладено на 03.04.18р.

У судові засідання представник відповідача не з’явився; про місце, час та дату слухання справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Про поважність причин неявки суд не повідомлено, відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов’язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач протягом розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.05.17р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладений договір постачання №80 (далі договір 1), згідно, якого постачальник зобов’язується у 2017 році поставити покупцю товар вентилі та засувки, згідно з ДК 021:2015 – 42130000-9 Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої, зазначений в договорі згідно умов тендерної пропозиції. Найменування, номенклатура, асортимент, кількість та ціна товару зазначені у специфікації, яка є невід’ємною частиною даного договору (п.1.1. договору).

17.10.17р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладений договір постачання №174 (далі договір 2) з додатковою угодою до нього №1 від 24.10.17р., згідно, якого постачальник зобов’язується у 2017 році поставити покупцю товар труби та фітинги сталеві, згідно з ДК 021:2015 – 44160000 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби, зазначений в договорі, згідно умов конкурсної пропозиції та найменування, номенклатури, асортименти, кількості, ціни товару, зазначених у специфікації, яка є невід’ємною частиною даного договору (п.1.1. договору).

За умовами п.2.1. договорів постачальник повинен поставити покупцю товари, якість яких відповідає діючим нормам якісним показникам, встановленим чинним законодавством України для даного виду товарів, що підтверджується копіями паспортів заводів-виробників та сертифікатами якості.

Згідно п.3.1. договору 1 вартість цього договору становить: 547500,00грн., в тому числі ПДВ 91250,00грн.

Згідно п.3.1. договору 2 в редакції додаткової угоди №1 від 24.10.17р. вартість цього договору становить: 218994,60грн.

Вартість договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.3.2. договорів).

Вартість договору – відповідає тендерній пропозиції учасника. Ціни на товари встановлюються в національній валюті України. Ціни на товар можуть коригуватись згідно з чинним законодавством (п.3.3. договорів).

Зміна ціни договору фіксується додатковою угодою, узгодженою сторонами (п.3.4. договору 2).

До ціни товару включається вартість упаковки та доставки до адреси покупця (п.3.4. договорів).

Ціна договору складається із сум, вказаних у видаткових накладних та/або специфікаціях, що видаються на підставі даного договору (п.3.5. договору 1 та п.3.6. договору 2).

Відповідно до п.4.1. договорів розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред’явлення постачальником рахунку на оплату товару готівковим та безготівковим розрахунком.

Згідно п.4.2. договорів оплата товару здійснюється шляхом безготівкового переказу по накладних на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах договору. Замовник здійснює оплату товару в строк не пізніше 30 календарних днів з дати підписання покупцем товарно-транспортної накладної на товар (форма №1-ТН).

Якщо покупець здійснює оплату товару готівкою, розрахунки проводяться, при наявності довіреності у представника покупця, в день підписання видаткової накладної на товар (дата підписання збігається з датою її формування).

Згідно п.4.4. договорів оплата здійснюється при отриманні позитивних результатів вхідного контролю, що зафіксовано належним чином оформленим актом вхідного контролю товарно-матеріальних цінностей, який в односторонньому порядку складається покупцем, згідно з додатком №1 до рішення Маріупольської міської ради від 08.04.16р. №7/6-230 «Про затвердження положення «Організація вхідного контролю товарно-матеріальних цінностей».

У разі виявлення невідповідностей надійшедших товарно-матеріальних цінностей подальші дії покупця здійснюються відповідно до діючого законодавства та положень Маріупольської міської ради (п.4.5. договору).

Відповідно до п.4.6. договорів рахунок на оплату товару надається із видатковим документом (товарно-транспортною або видатковою накладною).

Пунктами 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. договорів сторони визначили, що постачальник зобов’язаний передати товар покупцю у строк в три дні з моменту отримання постачальником заявки від покупця (додаток №2 до договору), яка є підтвердженням готовності замовника до прийому товару. Поставка товару покупцю здійснюється силами та за рахунок продавця з використанням власних або залучених транспортних засобів у місце визначене покупцем. Датою поставки товару по договору визначається дата приймання товарно-матеріальних цінностей. В специфікаціях до договорів поставок ТМУ обов’язково вказувати посилання на нормативно-технічну документацію на кожну позицію товару.

За умовами п.п.6.1.1. п.6.1. договорів покупець зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Договори набирають чинності з дати їх підписання і діють до 31 грудня 2017 року, а в частині грошових зобов’язань до повного виконання (п.10.1. договорів).

22.05.17р. сторонами договору підписана специфікації до договору 1 на поставку товару на 2017 рік (додаток №1), яка визначає найменування, нормативно-технічну документацію, кількість, одиницю виміру, ціну, строки, умови поставки товару.

Так, умовами специфікації від 22.05.17р., зокрема, узгоджено: ціну товару – 547500,00грн. (ціна з урахуванням транспортних витрат, які несе постачальник); умови поставки – товар постачається на умовах поставки DDP, відповідно до міжнародних правил тлумачення комерційних термінів «Інкотерм» в редакції 2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за видатковими накладними №Днеп-007908 від 06.06.17р. на суму 39772,21грн., №Днеп-013864 від 22.08.17р. на суму 26674,33грн. та №Днеп-018029 від 10.10.17р. на суму 36690,91грн. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 103137,45грн., який був прийнятий представником відповідача, що підтверджується підписом представника одержувача на відповідній видатковій накладній.

Вказані видаткові накладні мають посилання на договір №80 від 22.05.17р. та підписані представниками сторін договору без зауважень та заперечень.

Також в підтвердження поставки відповідачу вищевказаного товару, позивачем надані товарно-транспортні накладні №1212267 від 22.08.2017р., №112123557 від 10.10.2017р. та довіреність на отримання цінностей №75 від 10.10.2017р.

Таким чином, на виконання умов договору поставки №80 від 22.05.17р., позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято продукцію на загальну суму 103137,45грн.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача на вказану суму за вказаним договором не спростований. Доказів поставки неякісного товару суду не надано.

17.10.17р. сторонами договору підписана специфікації до договору 2 на поставку товару на 2017 рік (додаток №1), яка визначає найменування, нормативно-технічну документацію, кількість, одиницю виміру, ціну, строки, умови поставки товару.

Так, умовами специфікації від 17.10.17р., зокрема, узгоджено: ціну товару – 218994,60грн. (ціна з урахуванням транспортних витрат, які несе постачальник); умови поставки – обладнання постачається на умовах поставки DDP, відповідно до міжнародних правил тлумачення комерційних термінів «Інкотерм» в редакції 2010 року,

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за видатковою накладною №Днеп-020538 від 07.11.17р. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 44510,20грн., який був прийнятий представником відповідача, що підтверджується підписом представника одержувача на відповідній видатковій накладній.

Вказана видаткова накладна має посилання на договір №174 від 17.10.17р. та підписана представниками сторін договору без зауважень та заперечень.

Також в підтвердження поставки відповідачу вищевказаного товару, позивачем надана товарно-транспортна накладна №112124097 від 07.11.2017р.

Таким чином, на виконання умов договору поставки №174 від 17.10.17р., позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято продукцію на загальну суму 44510,20грн.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача на вказану суму за вказаним договором не спростований. Доказів поставки неякісного товару суду не надано.

Відповідно до змісту позовної заяви відповідачем здійснено часткову оплату товару поставленого по договору №80 від 22.05.17р., а саме: здійснена оплата товару поставленого по накладних №Днеп-007908 від 06.06.17р. та №Днеп-013864 від 22.08.17р.

Таким чином, за твердженнями позивача, відповідач в порушення умов договору постачання №80 від 22.05.17р. та №174 від 17.10.17р., поставлений товар у встановлений договорами строк, у повному обсязі не сплатив, у зв’язку з чим, за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеними договорами за поставлений товар по видаткових накладних №Днеп-018029 від 10.10.17р. на суму 36690,91грн. та №020538 від 07.11.17р. на суму 44510,20грн.

04.12.17р. позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №74/17-п від 30.11.17р. з вимогою про погашення заборгованості за договорами постачання №80 від 22.05.17р. на суму 36690,91грн. та №174 від 17.10.17р. на суму 44510,20грн., а всього: 81201,11грн.

Як зазначає позивач, станом на час звернення до суду з позовною заявою відповіді на претензію не отримано, заборгованість не сплачена.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного:

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст.1 Господарського кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов’язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов’язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договорів №80 від 22.05.17р. та №174 від 17.10.17р. сторонами узгоджено, що замовник здійснює оплату товару в строк не пізніше 30 календарних днів з дати підписання покупцем товарно-транспорної накладної на товар (форма №1-ТН).

Відповідно до матеріалів справи товарно-транспортна накладна №112123557, відповідно до якої було поставлено товар на суму 36690,91грн. згідно видаткової накладної №Днеп-018029 підписана 10.10.17р., а товарно-транспортна накладна №112124097 відповідно до якої було поставлено товар на суму 44510,20грн. згідно видаткової накладної №Днеп-020538 підписана 07.11.17р.

Враховуючи, наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем за видатковими накладними №Днеп-018029 від 10.10.17р. та №Днеп-020538 від 07.11.17р., а також товарно-транспортними накладними №112123557 від 10.10.17р. та №112124097 від 07.11.17р. товару на загальну суму 81201,11грн., у останнього виникло зобов’язання з його оплати.

Проте відповідач свої зобов’язання щодо своєчасної оплати поставленого товару в строки обумовлені умовами договору не виконав, а отже прострочив його виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорам постачання №80 від 22.05.17р. в сумі 36690,91грн. та за договорам постачання №174 від 17.10.17р. в сумі 44510,20грн., а всього в сумі 81201,11грн.

У відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає судові витрати на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73-74, 76-79, 86, 129, 232-233, 237-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект», м.Київ до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Західна», м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 81201,11грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Західна» (вул. Гранітна, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87514; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект» (вул. Куренівська, 16-а, м.Київ, 04073; ) заборгованість в сумі 81201,11грн., судовий збір в розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 03.04.2018р.

Суддя М.О. Лейба