ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" квітня 2018 р. справа № 903/6/18

Суддя господарського суду Волинської області Войціховський В.А., при секретарі судового засідання Сердюковій А.О.,

за участю представників:

Сашин О.А. - арбітражний керуючий

Баранов О.В. - представник ПАТ "Банк "Київська Русь" (дов. від 29.03.2018р. №33)

Яковюк Л.Ю. - представник ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (дов. від 13.11.2017р.)

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції

заяву Публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ", м.Київ

про визнання грошових вимог на суму 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.03.2018р. еквівалентно 646 423 242,68 грн.

по справі за заявою Приватного підприємства "Моноліт Фудз", м.Київ

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод", смт.Ратне Ратнівського району

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2018 року Приватне підприємство "Моноліт Фудз" звернулось до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод".

Ухвалою господарського суду від 03.01.2018р. вказану заяву було прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 02.02.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство боржника: Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" (смт. Ратне, Ратнівський район, вул.Шевченка, 47, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 28 травня 2018 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича.

Також з врахуванням зазначеної ухвали суду відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" 02 лютого 2018 року за №49086 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод".

Після оприлюднення відповідного оголошення до розпорядника майна та до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 02.02.2018р. еквівалентно 680 838 669,83 грн., в тому числі 11 162 514,37 дол. США (310 803 390,72 грн.) - заборгованості за кредитом, 51 194,66 дол. США (1 425 438,16 грн.) - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 13 133 687,50 дол. США (365 687 735,97 грн.) - 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 104 947,50 дол. США (2 922 104,98 грн.) 30% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, звернулось Публічне акціонерне товариство "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" (заява від 20.03.2018р. №857/16).

Ухвалою суду від 27.03.2018р. заяву кредитора було призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду від 02.04.2018р. розгляд справи в попередньому засіданні, зокрема, в частині розгляду заяви ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" про визнання грошових вимог до боржника, а також в частині затвердження реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Ратнівський молокозавод" було відкладено на 16.04.2018р.

У визначений господарським судом день та час в судове засідання зявились арбітражний керуючий, представник кредитора ПАТ "Банк "Київська Русь", в режимі відеоконференції представник кредитора ТОВ "Нафтогаз-Альянс".

Представники інших кредиторів та представник боржника в судове засідання не з'явилися.

13.04.2018р. на адресу суду електронною поштою та факсимільним зв'язком надійшло клопотання №108 від 13.04.2018р. ПрАТ "Ратнівський молокозавод" про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням головного бухгалтера товариства на лікарняному.

Присутній в засіданні суду розпорядник майна Сашин О.А. з приводу зазначеного клопотання заперечив, зазначив при цьому, що позицію боржника стосовно вимоги ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" директором товариства було проголошено в судовому засіданні 02.04.2018р.

В судовому засіданні представник ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" погодився з думкою розпорядника майна, з приводу зазначеного клопотання заперечив.

Зазначене клопотання ПрАТ "Ратнівський молокозавод" було розглянуте в судовому засіданні і відхилене судом, як безпідставне та необґрунтоване.

В судовому засіданні представник ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" надав суду уточнення до заяви про визнання кредиторських вимог банку з врахуванням курса долара США станом на 20.03.2018р., заяву з врахуванням уточнення підтримав, просить суд її задовольнити, визнати грошові вимоги банку до боржника на загальну суму 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.03.2018р. еквівалентно 646 423 242,68 грн., в тому числі 11 162 514,37 дол. США 295 092 721,04 грн.) - заборгованості за кредитом, 51 194,66 дол. США (1 353 384,28 грн.) - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 13 133 687,50 дол. США (347 202 740,63 грн.) - 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 104 947,50 дол. США (2 774 396,73 грн.) 30% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та включити окремо їх до реєстру вимог кредиторів, як вимоги забезпечені заставою.

Заява ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" про уточнення загальної суми грошових вимог прийнята судом. При цьому суд виходив з тих обставин, що шляхом подання відповідного клопотання кредитором приведено загальний розмір кредиторських вимог у відповідність до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"частиною 2 статті 23 котрого визначено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Присутній в засіданні суду розпорядник майна Сашин О.А. грошові вимоги визнає частково на суму 344 174 948,06 грн. із включенням їх позачергово до реєстру вимог кредиторів, як вимоги забезпечені заставою.

Заслухавши пояснення розпорядника майна, представника кредитора, суд приходить до висновку про можливість визнання грошових вимог Публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" з врахуванням наступного:

Пунктом 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно п. 2 ст. 23 Закону про банкрутство забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Згідно п. 4 ст. 23 Закону про банкрутство особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Згідно п. 2 ст. 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" на суму 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.03.2018р. еквівалентно 646 423 242,68 грн., в тому числі 11 162 514,37 дол. США 295 092 721,04 грн.) - заборгованості за кредитом, 51 194,66 дол. США (1 353 384,28 грн.) - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 13 133 687,50 дол. США (347 202 740,63 грн.) - 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 104 947,50 дол. США (2 774 396,73 грн.) 30% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, судом встановлено, що 07 лютого 2011 року між ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" та ПрАТ "Ратнівський молокозавод" було укладено кредитний договір на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) №5416-20/11-1 (з додатками та додатковими угодами) на виконання умов котрої кредитної установою було відкрито боржнику кредитну лінію з лімітом 60 000 000, 00 грн. із кінцевим терміном погашення кредиту 06.02.2012р. (з правом пролонгації до загального строку кредитування до 36 місяців) та із сплатою процентів за користування кредитом. Відкриття банком кредитної лінії відображається та підтверджується долученими до заяви документами.

29 грудня 2012 року між кредитором та позичальником було укладено договір про внесення змін №14 до кредитного договору №5416-20/11-1 від 07.02.2011р. відповідно до якого було змінено строк кредитної лінії з 07 лютого 2011 року по 02 жовтня 2013 року включно та встановлено процентну ставку в розмірі 20% річних.

06 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" та приватним акціонерним товариством "Ратнівський молокозавод" (Позичальник і Первісний боржник) та приватним підприємством "Імпексагро" (Новий боржник) було укладено договір про переведення боргу у відповідності до умов даного договору та за згодою Банку Первісний боржник передає Новому боржнику всі свої боргові зобов'язання за Основним договором, за яким Первісний боржник є позичальником а Банк кредитором. Таким чином. права та обов'язки позичальника за вказаним договором перейшли до Приватного підприємства "Імпексагро".

Загальний розмір заборгованості Первісного боржника за Основним договором 61 099 883,33 (шістдесят один мільйон дев'яносто дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 33 копійки) (п. 1.2 договору).

Договором від 06 березня 2013 року про внесення змін №15 до кредитного договору №5416-20/11-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 07 лютого 2011 року сторонами було викладено кредитний договір у новій редакції.

Зокрема, погоджено, що банк-позивач відкриває позичальнику, яким став ПП "Імпексагро" за договором переведення боргу від 06.03.2013р., невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом у 60 000 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 02.10.2013р. та сплатою 20% річних за користування коштами.

06 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" та приватним підприємством "Імпексагро" було укладено договір про внесення змін № 16 до кредитного договору у відповідно до якого сторони виклали п. 1.1. та п. 1.2 договору в наступній редакції: п. 1.1 "Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язується надавати кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі. Кредит надається в грошовій формі на наступних умовах:

- ліміт кредитування: 7 516 000,00 (сім мільйонів п'ятсот шістнадцять тисяч ) доларів США ( п. 1.1.1.);

- кінцевий термін повернення кредиту - "05" березня 2014 року ( п. 1.1.2.)

- ціль використання кредиту - поповнення обігових коштів;

- тип процентної ставки - фіксована;

- процентна ставка за користування кредитом - 11,5 % (одинадцять цілих п'ять десятих процентів) річних;

п. 1.2. Кредит надається окремими частинами або повною сумою в межах встановленого Ліміту кредитної лінії. Останню частину кредиту Позичальник може отримати не пізніше "04" березня 2014 року".

26 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" та приватним підприємством "Імпексагро" було укладено договір про внесення змін №18 яким сторони збільшили ліміт кредитної лінії до 11 193 000,00 (одинадцять мільйонів сто дев'яносто три тисячі) доларів США.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі, заставою.

З метою забезпечення виконання зобов'язань 06 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (Кредитор) та приватним акціонерним товариством "Ратнівський молокозавод" (Поручитель) було укладено договір поруки № 21805-20/13-5 у відповідності до якого Поручитель зобов'язався солідарно з боржником Приватним підприємства "Імпексагро" та в повному обсязі відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між Кредитором та Боржником ( п. 1.1 договору поруки), а саме, виконати такі зобов'язання:

Повернути Кредитору кредит у сумі 7 516 000,00 ( сім мільйонів п'ятсот шістдесят тисяч ) доларів США в строки, в порядку та на умовах , визначених Кредитним договором ( п. 2.2.1 договору поруки).

Сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 11,5 % (одинадцять цілих п'ять десятих) процентів річних та інші платежі в строки, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором (п. 2.2.2. договору поруки).

Остаточне погашення Кредиту, процентів за його користування та інших платежів, визначених кредитним договором, здійснити не пізніше "05" березня 2014 року ( п. 2.2.4 договору поруки).

26 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (Кредитор) та приватним акціонерним товариством "Ратнівський молокозавод" (Поручитель) було укладено договір про внесення змін № 1 до договору поруки, яким сторони узгодили збільшення кредитного ліміту по кредиту до 11 193 000,00 (одинадцять мільйонів сто дев'яносто три тисячі) доларів США.

У зв'язку із невиконанням приватним акціонерним товариством "Ратнівський молокозавод" зобов'язань за кредитним договором, зокрема, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, кредитором було нараховано боржнику відповідні санкції у вигляді 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту та 30% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

Таким чином, заборгованість ПрАТ "Ратнівський молокозавод" перед кредитором за кредитним договором №5416-20/11-1 від 07.02.2011р. станом на 20.03.2018p. згідно із наданими розрахунками (уточненням) та документами склала 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.03.2018р. еквівалентно 646 423 242,68 грн., в тому числі 11 162 514,37 дол. США 295 092 721,04 грн.) - заборгованості за кредитом, 51 194,66 дол. США (1 353 384,28 грн.) - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 13 133 687,50 дол. США (347 202 740,63 грн.) - 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 104 947,50 дол. США (2 774 396,73 грн.) 30% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом

Поруч з цим, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №5416-20/11-1 від 07.02.2011р. між ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" (Іпотекодержатель) та ПрАТ "Ратнівський молокозавод" (Іпотекодавець) було укладено:

- нотаріально посвідчений договір іпотеки №33 від 07.02.2011р. з договорами про внесення змін №1 від 10.02.2011р., №2 від 08.04.2011р., №3 від 06.04.2012р., №4 від 07.03.2013р., №5 від 26.062013р., предметом іпотеки за яким виступило належне ПрАТ "Ратнівський молокозавод" на праві власності нерухоме майно;

- нотаріально посвідчений договір іпотеки №280 від 21.03.2013р. з договором про внесення змін №1 від 26.06.2013р., предметом іпотеки за яким виступило належне ПрАТ "Ратнівський молокозавод" на праві власності нерухоме майно.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №5416-20/11-1 від 07.02.2011р. між ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" (Заставодержателем) та ПрАТ "Ратнівський молокозавод" (Заставодавцем) було укладено:

- договір застави рухомого майна (обладнання) №26932-20/13-6 від 21.03.2013р., предметом застави є обладнання та основні засоби, перелік яких викладений у Додатку №1 до договору;

- нотаріально посвідчений договір застави №988 від 26.08.2011p. з договорами про внесення змін №1 від 06.04.2012р., №2 від 07.03.2013р., №3 від 26.06.2013р., предметом застави за яким виступили транспортні засоби;

- нотаріально посвідчений договір застави №31 від 07.02.2011p. з договорами про внесення змін №1 від 08.04.2011р., №2 від 26.08.2011р., №3 від 06.04.2012р., №3 від 06.04.2012р., №4 від 07.03.2013р., №5 від 26.06.2013р., предметом застави за яким виступили транспортні засоби;

- нотаріально посвідчений договір застави №383 від 27.04.2011p. з договорами про внесення змін №1 від 06.04.2012р., №2 від 07.03.2013р., №3 від 26.06.2013р., предметом застави за яким виступили транспортні засоби.

Факт невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором №5416-20/11-1 від 07.02.2011р., наявність відповідної заборгованості та безспірність вимог банку до боржника, підтверджується, крім того:

- рішенням господарського суду Черкаської області від 15.06.2012р. у справі №925/619/15 про стягнення заборгованості в розмірі 11 162 514,37 доларів США (262 328 006,54 грн. в гривневому еквіваленті) боргу по кредиту; 1428602,49 доларів США ( 33 573 299,97 грн. в гривневому еквіваленті) несплачених відсотків; 147 803,08 доларів США (3 473 490,47 грн. в гривневому еквіваленті) пені по процентах; 915 020,36 доларів США (21 503 709,56 грн. в гривневому еквіваленті) пені по кредиту; 357 194,55 доларів США (8 394 357,32 грн. в гривневому еквіваленті) як 3% річних на підставі кредитного договору № 5416-20/11-1 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії від 07.02.2011р. зі змінами та доповненнями і договору поруки № 21805-20/13-5 від 06.03.2013р.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушення зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Статтею 572 та частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 3 Закону України "Про заставу" встановлено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною 8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", встановлено обов'язок розпорядника майна внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Отже грошові вимоги заставних кредиторів включаються в реєстр вимог кредиторів автоматично, незалежно від факту подання такими кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника. У зв'язку з цим на вимоги кредиторів, які забезпечені заставою, не розповсюджуються передбачені ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" наслідки пропуску тридцяти денного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство для звернення з грошовими вимогами.

Повідомлення про відкриття господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" оприлюднене 02 лютого 2018 року за №49086 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

26 березня 2018 року на адресу господарського суду від кредитора - Публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" надійшла заява №857/16 від 20.03.2018р. про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 24 452 344,03 дол. США.

Заявлені вимоги на суму 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.03.2018р. еквівалентно 646 423 242,68 грн., в тому числі 11 162 514,37 дол. США 295 092 721,04 грн.) - заборгованості за кредитом, 51 194,66 дол. США (1 353 384,28 грн.) - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 13 133 687,50 дол. США (347 202 740,63 грн.) - 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 104 947,50 дол. США (2 774 396,73 грн.) 30% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом виникли на підставі кредитного договору №5416-20/11-1 від 07.02.2011р. по якому ПрАТ "Ратнівський молокозавод" виступає позичальником. Зазначені вимоги забезпечені заставою майна Боржника, відповідно до умов договору іпотеки №33 від 07.02.2011р. з договорами про внесення змін №1 від 10.02.2011р., №2 від 08.04.2011р., №3 від 06.04.2012р., №4 від 07.03.2013р., №5 від 26.062013р., договору іпотеки №280 від 21.03.2013р. з договором про внесення змін №1 від 26.06.2013р., договору застави рухомого майна (обладнання) №26932-20/13-6 від 21.03.2013р., договору застави №988 від 26.08.2011p. з договорами про внесення змін №1 від 06.04.2012р., №2 від 07.03.2013р., №3 від 26.06.2013р., договору застави №31 від 07.02.2011p. з договорами про внесення змін №1 від 08.04.2011р., №2 від 26.08.2011р., №3 від 06.04.2012р., №3 від 06.04.2012р., №4 від 07.03.2013р., №5 від 26.06.2013р., договору застави №383 від 27.04.2011p. з договорами про внесення змін №1 від 06.04.2012р., №2 від 07.03.2013р., №3 від 26.06.2013р.

Так, майновий поручитель за договором застави несе відповідальність перед заставодержателем за невиконання боржником (боржниками) основного зобов'язання як солідарний боржник, а заставодержатель має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (статті 553, 554 Цивільного кодексу України). У разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає перед заставодержателем в межах взятих на себе зобов'язань, тобто заставодержатель може задовольнити свої вимоги виключно за рахунок предмета застави. Таким чином, відповідальність боржника майнового поручителя за цим зобов'язанням обмежується вартістю предмета застави.

На етапі первісного формування реєстру вимог кредиторів боржника, суд має право включити до вимог, які забезпечені заставою, усі фактично існуючі вимоги на момент подання заяви з кредиторськими вимогами, на які поширюється забезпечення заставою, згідно договорів застави та незалежно від вартості предметів застави, яка визначена у таких договорах.

Законодавство про банкрутство не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави. Включення до реєстру вимог кредиторів окремо, як таких що забезпечені майном боржника, з посиланням виключно на визначену в договорі іпотеки (застави) вартість предмету іпотеки (застави) не відповідають положенням статей 3, 19 Закону України "Про заставу", які не пов'язують обсяг заставного забезпечення з договірною вартістю предмету застави. Договірна вартість предмета застави має значення як істотна умова договору застави при оцінці судами самого договору застави на предмет його укладення та дійсності його умов.

Правомірність та обґрунтованість грошових вимог забезпеченого кредитора до боржника та наявність у боржника предмета забезпечення, перевіряє суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. При цьому, обов'язок заставного кредитора у випадку подання ним заяви з грошовими вимогами полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними доказами. Також, у розпорядника майна існує обов'язок включити до реєстру вимоги до боржника, забезпечені заставою його майна згідно з даними обліку боржника, які виражаються у грошовій формі та випливають із розміру цивільних зобов'язань, за якими боржник здійснив забезпечення, а також внести до реєстру окремо відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Дана позиція суду відображається в матеріалах численної судової практики, зокрема, у постановах Вищого господарського суду України від 30.05.2017р. по справі №914/1875/16, від 07.11.2017р. по справі №902/121/17, від 20.09.2017р. по справі №914/1964/15.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

З врахуванням положень ст. 45 Закону про банкрутство, суд вважає, що вимоги Публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" на суму 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.03.2018р. еквівалентно 646 423 242,68 грн., в тому числі 11 162 514,37 дол. США 295 092 721,04 грн.) - заборгованості за кредитом, 51 194,66 дол. США (1 353 384,28 грн.) - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 13 133 687,50 дол. США (347 202 740,63 грн.) - 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 104 947,50 дол. США (2 774 396,73 грн.) 30% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про іпотеку", ст. 19 Закону України "Про заставу", ст. 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", а також умови Договорів іпотеки та Договорів застави, зазначені вимоги ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" є такими, що забезпечені майном боржника, відтак підлягають окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів, як такі, що погашаються в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення. При цьому до реєстру вимог кредиторів розпорядником майна повинні бути внесеними відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

- 3524 грн. понесених судових витрат (сплата судового збору) - вимоги першої черги.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22-27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" (м. Київ, вул. Хорива, 11А, ) до приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" (смт. Ратне, Ратнівський район, вул.Шевченка, 47, ) на загальну суму 646 426 766,88 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 3524,00 грн. - вимоги першої черги;

- 24 452 344,03 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.03.2018р. еквівалентно 646 423 242,68 грн. - як такі, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають позачерговому погашенню.

3. Примірник ухвали суду для відома направити:

- Приватному підприємству "Моноліт Фудз" (03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 169);

- Приватному акціонерному товариству "Ратнівський молокозавод" (44100, смт. Ратне, Ратнівський район, вул.Шевченка, 47);

- Ковельській ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (45000, м.Ковель, вул.Чубинського,1);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, Н/П №43);

- Приватному підприємству "Інгпостач" (18007, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, офіс 20);

- Приватному підприємству "Імпексагро" (18007, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, офіс 20);

- Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОСВІТ" (20013, Черкаська область, Христинівський район, село Ліщинівка, вул. Центральна (Леніна), 85);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Молодіжний центр "Елко" (03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 169);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "АМІС ПЛЮС" (03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 169);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроком Груп" (03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях (Червонопрапорна), 169);

- Публічному акціонерному товариству "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" (04041, м. Київ, вул. Хорива, 11А);

- Арбітражному керуючому Сашину Олександру Андрійовичу (54001, а/с 194, м. Миколаїв).

Відповідно до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 16.04.2018р.

Суддя В. А. Войціховський