ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018р. Справа №914/298/18

За позовом:Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство «Піцца-Пронто», м. Львів
про:стягнення 72955,82 грн. неустойки
Суддя Крупник Р.В.

Представники сторін не викликалися.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

19.02.2018р. на розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління комунальної власності ДЕР ЛМР (надалі Позивач) до ТОВ СУАП «Піцца-Пронто» (надалі Відповідач) про стягнення 72955,82 грн. неустойки.

Ухвалою від 23.02.2018р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, її розгляд ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

06.03.2018р. через канцелярію суду від ТОВ СУАП «Піцца-Пронто» надійшла заява про відвід судді Крупника Р.В. (№180305-1гс від 05.03.2018р.).

Ухвалою від 06.03.2018р. суд зупинив провадження у справі та передав справу для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

07.03.2018р. на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Львівської області було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, внаслідок якого заяву про відвід судді у справі №914/298/18 передано на розгляд судді Рима Т.Я.

Ухвалою від 12.03.2018р. (суддя Рим Т.Я.) у задоволенні заяви про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/298/18 відмовлено.

Згідно розпорядження голови Господарського суду Львівської області від 13.03.2017р. №13-«ГС», матеріали справи №914/298/18 передано судді Крупнику Р.В. для поновлення провадження та подальшого розгляду.

14.03.2018р. судом винесено ухвалу, якою поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

13.03.2018р. через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву з долученими до нього доказами.

Ухвалою від 21.03.2018р. судом залишено без розгляду повторну заяву ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» про відвід судді Крупника Р.В.

Ухвалою від 21.03.2018р. судом відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.03.2000р. між Управлінням комунального майна Львівської міської ради (функції та повноваження якого на даний час здійснює позивач) та ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» укладено договір оренди нежитлових приміщень №456, відповідно до якого в оренду відповідачеві передано нежитлові приміщення загальною площею 57,4 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61. Вказаний договір було укладено на 10 років, терміном з 27.03.1996р. до 27.03.2006р. та в подальшому пролонгований до 27.03.2016р. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 (залишеною без змін постановою ВГС України від 24.07.2017р.) підтверджено факт припинення 27.03.2016р. договірних відносин між сторонами. Незважаючи на це, обєкт оренди було повернуто відповідачем лише 16.06.2017р., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2017р. ВП №53163660. Таким чином, позивач вважає, що за період з 27.03.2016р. та до 16.06.2017р. відповідач незаконно користувався приміщенням, а тому просить суд стягнути з ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» 72955,82 грн. неустойки в порядку ст. 785 ЦК України.

Аргументи відповідача.

Відповідач проти позову заперечує з наступних підстав: умовами укладеного між сторонами договору не було передбачено можливості виникнення заборгованості з неустойки; договір №456 на який посилається позивач датований 28.03.2000р., а не 27.03.1996р., відповідно додана до позовної заяви довідка про розмір заборгованості стосується приміщення площею 57,4 кв.м., а не приміщення площею 57,1 кв.м.; у довідці Управління комунальної власності не зазначено формули розрахунку, від якої суми проводилося нарахування неустойки, якими правовими документами обґрунтовано факт врахування індексу інфляції при відсутності договору; відсутнє економічне обґрунтування, належним чином затверджені розрахунки неустойки та підстави виникнення боргу. З врахуванням наведеного, довідку позивача про розмір заборгованості не можна вважати фінансовим документом та проводити на її підставі стягнення. Подання даного позову є передчасним, так як у провадженні Львівського апеляційного господарського суду перебуває справа №914/1171/16 за заявою ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16. Відповідно, у випадку скасування вказаної постанови, позовні вимоги у справі №914/298/18 стануть безпідставними. Також у провадженні Господарського суду Львівської області перебувають скарги на постанову державного виконавця ВП №53163660 від 21.12.2016р. та вимоги державного виконавця №1503 від 28.02.2017р., які стосуються повернення обєкту оренди шляхом виселення; на сьогодні провадження за вказаними скаргами зупинені до повернення матеріалів справи №914/1171/16 до Господарського суду Львівської області. Ухвалою ВГС України від 04.07.2017р. зупинено виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Оскільки на даний час заява про перегляд постанови ВГС України від 24.07.2017р. у справі №914/1171/16 перебуває на розгляді у Верховному Суді, відповідно перегляд постанови ВГС України в касаційному порядку не закінчений. Також, заперечуючи проти позовних вимог відповідач стверджує, що у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 не вказано адреси приміщення, яке підлягає звільненню відповідачем та за оренду якого він повинен сплатити борг, вказано тільки адресу будинку №61, хоча відповідач займає нежитлове приміщення з індексами 19-1, 19-2, 19-3, 19-4, 19-5, 19-6.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

06.03.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі з додатками, відповідно до якої ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» просить суд зупинити провадження у справі до вирішення Львівським апеляційним господарським судом справи №914/1171/16 за заявою ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 та набрання законної сили вказаним рішенням.

30.03.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд раніше поданої заяви про зупинення провадження у справі у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі в частині його розгляду в судовому засіданні з викликом сторін, суд вважає, що таке не підлягає задоволенню. Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.02.2018р. у справі №914/298/18 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.03.2018р. відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Таким чином, оскільки розгляд даної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін, розгляд заяв, клопотань, які надходять від сторін здійснюється в такому ж порядку, протилежного господарсько-процесуальним законодавством не передбачено.

З приводу самого клопотання про зупинення провадження у справі, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Клопотання про зупинення провадження у справі відповідачем обґрунтовано тим, що дана справа та справа №914/1171/16 за заявою ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16, яка перебуває у провадженні Львівського апеляційного господарського суду, повязані між собою, оскільки у випадку скасування згаданої постанови, позовні вимоги у справі №914/298/18 стануть безпідставними. Тобто обставини, які будуть встановлені Львівським апеляційним господарським судом матимуть істотне значення для прийняття рішення по справі №914/298/18.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження по розгляду заяви ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 зупинене до набрання законної сили рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №461/260/17 за позовом співзасновника і бенефіціара ТОВ «Піцца Пронто» ОСОБА_1 до Львівського ОДК БТІ та ЕО Управління житлово-комунального господарства, Обласного КП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівської міської ради, ОСОБА_2, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, за участю третьої особи Львівської місцевої прокуратури №1 про скасування реєстрації права власності. Разом з тим, провадження у справі №461/260/17 також зупинене до вирішення іншої справи №461/6488/17 за адміністративним позовом співзасновника і бенефіціара ТОВ СУАП «Піцца Пронто» ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення. Відтак, суд вважає, що подане відповідачем клопотання про зупинення провадження спрямоване на затягування судового процесу у даній справі.

Враховуючи те, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 залишена без змін згідно постанови ВГС України від 24.07.2017р. та є чинною, обсяг наявних матеріалів справи на переконання суду є достатнім для встановлення та оцінки обставин (фактів), які є предметом судового розгляду даної справи та вирішення справи у відповідності до вимог чинного законодавства України, зупинення провадження у справі призведе до порушення прямої вказівки закону, викладеної в п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. При цьому суд звертає увагу відповідача, що у випадку подальшої зміни чи скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16, відповідач не буде позбавлений права, за наявності для цього підстав, переглянути рішення суду №914/298/18 за нововиявленими обставинами.

Крім цього, 30.03.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Львівської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та розгляду клопотання в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про залучення третьої особи в частині розгляду клопотання в судовому засіданні з викликом сторін, суд вважає, що таке не підлягає задоволенню з тих же підстав, що і клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Як вбачається з поданого клопотання, залучення до участі у справі третьої особи Львівської міської ради мотивована відповідачем необхідністю всебічного та повного дослідження обставин справи.

Розглянувши клопотання відповідача про залучення третьої особи, суд не вбачає правових підстав для його задоволення, оскільки на думку суду рішення у справі №914/298/18 не може вплинути на права або обов'язки Львівської міської ради, так як існуючий спір стосується лише прав та обовязків сторін договору оренди і предметом спору являється стягнення з відповідача, як орендаря, неустойки на користь позивача, як орендодавця, за несвоєчасне повернення йому обєкту оренди. Крім цього, у поданому клопотанні відповідачем жодним чином не обґрунтовано як рішення у справі №914/298/18 може вплинути на права або обов'язки Львівської міської ради.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання про залучення у справу Львівської міської ради в якості третьої особи.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

28.03.2000р. між Управлінням комунального майна (Орендодавець) та ТОВ СП «Піцца-Пронто» (орендар) укладено Договір оренди нежитлових приміщень №456 (надалі Договір), відповідно до п. 1-3 якого орендодавець на підставі договору №456 від 20.05.1993р. і патенту №279 від 01.04.1996р. здав, а орендар прийняв в оренду з 27.03.1996р. до 27.03.2006р., терміном на 10 років у користування нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61. Призначення приміщень кафе. Загальна площа 57,4 кв.м.

Відповідно до положень пунктів 3, 5, 6 Договору, станом на 23.03.2000р. орендна плата складає 312,55 грн. + ПДВ. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. За орендоване приміщення орендар повинен щомісяця до 10 числа сплатити орендну плату за попередній місяць шляхом її перерахунку на розрахунковий рахунок ЖЕКу, на території якого знаходиться обєкт оренди.

Орендар зобовязувався своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату з урахуванням її індексації і ПДВ (п.15.1 Договору).

З матеріалів справи, зокрема, з рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 вбачається, що до березня 2015р. ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» регулярно сплачувало оренду плату, однак починаючи з березня 2015р. оренда сплачувалася не в повному обсязі, а з вересня 2015р. надходження орендних платежів від орендаря припинилося взагалі. 31.03.2016р. УКВ ДЕП ЛМР направило ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» повідомлення №2302-вих-901 від 30.03.2016р. в якому повідомило останнього, що строк дії Договору №456 закінчився 27.03.2016р., а тому просило орендаря звільнити займані приміщення та передати їх за актом приймання-передачі балансоутримувачу. Оскільки на вимогу орендодавця ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» не повернула обєкт оренди та не сплатило заборгованості з орендної плати, УКВ ДЕП ЛМР звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про зобовязання ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» повернути обєкт оренди шляхом виселення із займаних приміщень та стягнення з ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» 18977,24 грн. боргу: з 01.05.2015р. до 27.03.2016р. заборгованість по оренді, з 28.03.2016р. до 31.03.2016р. заборгованість за фактичне користування майном у розмірі орендної плати. ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто», в свою чергу, у справі №914/1171/16 заявило зустрічний позов про визнання недійсним договору оренди №456 від 28.03.2000р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 первісний позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» на користь Управління комунальної власності ДЕП ЛМР 18680,71 грн. боргу та 1356,50 грн. судового збору, в задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. В частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог щодо виселення орендаря з займаного приміщення, рішення суду було обґрунтовано тим, що укладений між сторонами Договір діє до 27.03.2020р. включно.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 (залишеною без змін постановою ВГС України від 24.07.2017р.), скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 в частині відмови у задоволенні первісного позову про зобовязання ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61. В цій частині прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено, зобовязано ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61. В решті рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 залишено без змін. В задоволенні апеляційної скарги ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» відмовлено.

Підставою для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 в частині відмови у задоволенні первісної позовної вимоги про виселення ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» з займаного приміщення стало те, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що договірні відносити сторін за Договором припинилися 27.03.2016р.

Як встановлено судом з постанови Галицького ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2017р. ВП №53163660, приміщення, котре являлося предметом Договору, було звільнене боржником ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» 16.06.2017р.

Із врахуванням наведеного позивач вважає, що оскільки відповідачем після припинення дії Договору не було повернуто обєкт оренди, за період з 01.04.2016р. до 16.06.2017р. до стягнення з відповідача підлягає неустойка в розмірі 72955,82 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (положення ч. 1 ст. 626 ЦК України).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно положень ст. 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 3 ст. 760 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У відповідності до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так, п. 15.6. укладеного між сторонами Договору передбачено, що при припиненні або розірванні договору орендар зобовязаний повернути орендодавцю протягом 15-ти днів звільнений обєкт оренди по акту прийому-передачі нежитлових приміщень ЖЕКу в належному санітарно-технічному стані, обумовленому договором оренди.

Також, на підставі повідомлення про припинення договірних відносин від 30.03.2016р. №2302-вих-901 Управління комунальної власності вимагало від ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» протягом 15 днів повернути обєкт оренди балансоутримувачу та провести повний розрахунок по орендній платі.

Матеріалами справи підтверджено, що всупереч строку, встановленого у п. 15.6. Договору та повідомленні про припинення договірних відносин від 30.03.2016р. №2302-вих-901, обєкт оренди, а саме нежитлове приміщення загальною площею 57,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61, повернуте відповідачем було лише 16.06.2017р. внаслідок проведення виконавчих дій Галицьким ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Проаналізувавши долучений до позовної заяви розрахунок неустойки, взявши до уваги те, що, як встановлено господарськими судами у справі №914/1171/16, дія Договору оренди припинилася 27.03.2016р., відповідно до 15.6. Договору відповідач повинен був повернути обєкт оренди протягом 15 днів після припинення дії Договору, тобто до 11.04.2016р., а також взявши до уваги те, що обєкт оренди був повернутий орендарем 16.06.2017р., суд прийшов до висновку, що неустойка підлягає стягненню з відповідача за період з 12.04.2016р. по 15.06.2017р. включно.

Перевіривши правильність нарахування неустойки, суд зазначає, що такий виконаний не зовсім вірно, зокрема, позивачем не взято до уваги положення п. 15.6. Договору про обовязок орендаря повернути обєкт оренди протягом 15 днів після припинення дії такого.

Здійснивши перерахунок неустойки за період з 12.04.2016р. по 15.06.2017р. включно, суд прийшов до висновку, що така підлягає стягненню з відповідача у розмірі 70751,75 грн., в решті позовних вимог суд відмовляє.

З приводу покликань відповідача на неправильне, на його думку, визначення розміру орендної плати, з врахуванням індексу інфляції, то такі на переконання суду є необґрунтованими, оскільки умовами укладеного між сторонами Договору, а саме його п. 5 передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Відповідно, позивачем цілком правильно розраховувалася неустойка, виходячи з розміру проіндексованої орендної плати.

Що стосується зазначення в довідках Управління комунальної власності про розмір орендної плати та розмір неустойки від 26.04.2016р. №4-2302-487, від 02.02.2018р. №4-2302-235 площі приміщення замість 57,4 кв.м. 57,1 кв.м. та дати договору 27.03.2003р. замість 28.03.2000р. (при тому, що номер договору вказаний вірно), то такі є всього лише описками. Судом проведено самостійно перерахунок неустойки та встановлено її дійсний розмір.

Судом відхиляються твердження відповідача на те, що ухвалою ВГС України від 04.07.2017р. зупинено виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. у справі №914/1171/16 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, оскільки по-перше, на день винесення вказаної ухвали, постанова Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. в частині зобовязання боржника повернути обєкт оренди була виконана (про що свідчить постанова Галицького ВДВС М. Львів ГТУЮ у Львівській обл. від 19.06.2017р. ВП №53163660); по-друге, ухвалою Верховного Суду від 29.03.2018р. у справі №914/1171/16 відмовлено у прийнятті заяви ТОВ-СУАП «Піцца-Пронто» про перегляд постанови ВГС України від 24.07.2017р. у справі №914/1171/16 та повернуто її заявнику.

З приводу інших заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, то такі не беруться судом до уваги, оскільки їх зміст зводиться до переоцінки обставин та фактів, які досліджувалися господарськими судами при розгляді справи №914/1171/16, рішення в котрій має преюдиційне значення для даної справи.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до часткового задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1708,79 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 46, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство «Піцца-Пронто» (79016, м. Львів, вул. Городоцька, 61; ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15; ) 70751,75 грн. неустойки та 1708,79 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення прийнято 03.04.2018р. в нарадчій кімнаті.

Суддя Крупник Р.В.