ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018м. ДніпроСправа № 904/746/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів у розмірі 39 828,77 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 81/852 від 30.01.2018, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 1805 від 26.10.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 08.10.2017 по 16.10.2017 у розмірі 39 828,77 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує, тим що відповідач здійснив несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів відповідно до залізничних накладних.

У позовній заяві позивач просить здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.02.2018 у задоволенні клопотання Приватному акціонерному товариству "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. Відкрито провадження у справі. Справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.03.2018 об 11:20год.

У судовому засіданні 22.03.2018, відповідно до статті 183 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 29.03.2018. Після перерви розгляд справи продовжено.

У судовому засіданні 29.03.2018 представник сторін подали письмову згоду про те, що розгляд справи може бути розпочатий по суті, у зв'язку з тим, що були визначені всі обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази.

Ухвалою суду від 29.03.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні напіввагони під навантаження), одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ".

Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№47131289, 47180419, 47180393, 47180401, 47180435, 47180369, 47180427, 47180377, 47180385, 47189063, 47208145, 47208129, 47208137, 47208160, 47208152, 47213426, 47213616, 47213350, 47213335, 47213293, 47213566, 47213665, 47213459, 47213558, 47213434, 47319843, 47319900, 47319918, 47319892, 47319876, 47037007, 47319819, 47319835, 47319850, 47319827, 47319868, 40132722, 47360706, 47242649, 47249545, 40137820, 40137861, 40137887, 40139289, 40139263, 40139305, 40139255, 40139271, 40139297, 47459631, 47451414, 39429352, 40164279, 40164287, 47451422, 47451448, 47451463, 47451471, 47451521, 47451547, 47520887, 47520945, 47520895, 47520929, 47520952, 47419353, 47419387, 47461686, 40250318, 40250367, 40250250, 40251001, 40250946, 40250979, 40268583, 40268575, 40269615, 40269649, 40268906, 40268955, 47549316, 47549357, 47549423, 47549209, 47549217, 47549373, 47549407, 47549449, 47549290, 47548359, 47549191, 47551056, 47551197, 47550413, 47551072, 47550439, 47551551, 47551346, 47550405, 47550942, 47551007, 47551155, 47550801, 47550447, 47442173, 47442280, 47442298, 47442215, 47442231, 47442249, 47442447, 47442199, 47442165, 47442322, 47442272, 47442314, 47442256, 47450275, 47450382, 47450184, 47450143, 47450564, 47450309, 47450218, 47450465, 47450242, 47450424, 47450259, 47481940, 47511001, 47515390, 47515333, 47515465, 47515408, 47541271, 47541263, 47581053, 47581160, 47581137, 47581087, 47580964, 47581608, 47581590, 40307688, 47584461, 47585484, 47585567, 47585575, 47585518, 47585559, 47585534, 47585583, 47570072, 47570643, 47570528, 47570809, 47570197, 47570734, 47570619, 47570486, 47570718, 47570130, 47570676, 47570775,47570106, 47570668, 47570122.

Під час здійснення вказаних перевезень залізничних вагонів (порожніх власних напіввагонів) відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних а саме: залізничні вагони доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Отже, позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки залізничних вагонів, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 39 828,77 грн., що і є причиною виникнення спору.

Згідно статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

У відповідності до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

У Роз'ясненнях президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" зазначено, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниць України зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (надалі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Пунктом 2.1. вказаних Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, пунктом 2.4. наведених Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення, до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.11 Правил).

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Матеріалами справи підтверджується прострочення доставки вантажу, що є підставою для сплати відповідачем зазначеного штрафу.

За розрахунком позивача сума штрафу, яку він просить стягнути за несвоєчасну доставку вантажу становить 39 828,77грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги заявлені позивачем за накладною № 47037007 від 22.09.2017р. Берда-Інгулець були предметом розгляду у справі № 904/446/18. Тобто, надлишково заявлена сума складає 350,22 грн.

За накладною № 40307688 від 08.10.2017 станції прямування Ладижин-Інгулець позивачем заявлено штраф у розмірі 1 428,10 грн. за прострочення в доставці 10-ти вагонів

Проте, вагони № 56090442 та № 59472746 були відчеплені від групи вагонів на станції Ладижин і надіслані за призначенням по накладній № 40357055 від 09.10.2017р. та прибули на станцію призначення вчасно. Неправомірно заявлена до стягнення сума за накладною № 40307688, розрахована відповідачем та не заперечується позивачем, складає 285,62 грн.

Відтак, сума позовних вимог, що не підлягає задоволенню складає 635,84 грн.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зменшення суми штрафу на 50 відсотків.

Позивач проти клопотання заперечує, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач поніс збитки внаслідок затримки доставки вантажу.

Отже, за викладених обставин, та враховуючи інтереси обох сторін у справі, суд вважає за можливе зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій на 20% до розміру 31 354,34грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 733,87 грн., частина судового збору у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; ) 31 354,34 грн. - штрафу, 1 733,87 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.04.2018

Суддя ОСОБА_3