РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.04.2018Справа № 910/20430/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колумбус Хендлінг»

третя особа Державна фінансова інспекція України

про стягнення 64070,63 грн.

за участі представників:

від позивача - Федонюк М.І. (представник за довіреністю);

від відповідача - Пархомчук Р.І. (представник за довіреністю);

від третьої особи - Ходос Л.С. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колумбус Хендлінг», третя особа - Державна фінансова інспекція України про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 64070,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, за результатами здійсненої Державною фінансовою інспекцією України ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України було встановлено, що позивачем сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Колумбус Хендлінг», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна хендлінгова компанія «Авівахендлінг» завищену вартість послуг з організації аеропортного, наземного, сервісного обслуговування та інших послуг, пов'язаних з обслуговуванням повітряних суден та екіпажів, вартість яких не визначена умовами договорів на суму 64070,63 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду (збитки) в розмірі 64070,63 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що факт надання послуг за вказаними договорами підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі наданих послуг, та наявними у справі копіями платіжних доручень, які підтверджують оплату наданих відповідачем послуг. Також відповідач зазначив про відсутність з боку позивача будь-яких зауважень чи заперечень стосовно кількості, якості та вартості наданих відповідачем послуг.

Разом з тим, відповідач зазначив, що позивачем не доведено факту завдання останньому шкоди в ході виконання укладених між сторонами договорів.

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у письмових поясненнях по суті спору, зазначивши, що позивачем було оплачено вартість послуг, які не визначені умовами договорів на суму 64070,63 грн., що було встановлено в ході ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. На підставі викладеного представник Державної фінансової інспекції України просив задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2012 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіаційна хендлінгова компанія «Авіахендлінг», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Колумбус Хендлінг» (виконавець) укладено Договір №130-54/2012, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги аеропортів (послуги з організації обслуговування повітряних суден (ПС) та екіпажів ПС авіакомпанії в аеропортах України, іноземних аеропортах, місцях базування ПС), а саме: комплекс послуг з організації аеропортового, наземного, сервісного обслуговування та інших послуг, пов'язаних з обслуговування ПС, в аеропортах посадки та зворотного вильоту, а також в аеропорту базування на підставі переліку видів послуг виконавця (Додаток №2) відповідно до заявки замовника (Додаток №1), а замовник зобов'язується сплатити вартість послуг (п.1.1 Договору).

Згідно з п.1.2 Договору, замовник вказує у заявці маршрут польотів та строк їх виконання, тип ПС, кількість членів екіпажу та службових пасажирів (при наявності), а також інші необхідні послуги.

Умовами п.3.1 Договору сторони погодили, що очікувана ціна договору становить 18986000 грн. у тому числі ПДВ на послуги, які підлягають оподаткуванню.

Ціна договору включає ціну послуг виконавця та ціну отриманих послуг третіх осіб (аеропортів, готелів, паливних компаній та інших), податки і збори та необхідні платежі, що сплачуються або мають бути сплачені виконавцем, тощо (п.3.2 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору, оплата за договором здійснюється в національній валюті України, у безготівковій формі шляхом перерахування замовником відповідної грошової суми на поточний рахунок виконавця.

Згідно з п.4.2 Договору, замовник щомісячно здійснює попередню оплату за комплекс послуг з організації аеропортового, наземного, сервісного обслуговування та інших послуг, пов'язаних з обслуговуванням ПС, в аеропортах посадки та зворотного вильоту, а також в аеропорту базування, в розмірі 50% від вартості запланованих у заявці замовника послуг, розрахованої відповідно до прейскуранту надавача послуг із урахуванням вартості послуг виконавця, визначеній відповідно до умов Додатку №2. Попередня оплата здійснюється до п'ятого числа кожного місяця на підставі рахунку-фактури виконавця.

Остаточна оплата проводиться на підставі рахунку-фактури виконавця протягом двадцяти робочих днів від дати отримання рахунку-фактури на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передавання наданих послуг (п.4.3 Договору).

Згідно з п.10.1 Договору, договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до виконання сторонами своїх обов'язків, що означає надання заявок замовником, надання послуг виконавцем та здійснення остаточних розрахунків за договором на суму, передбачену у п.3.1 Договору.

Разом з тим, сторонами договору було погоджено Додаток №2 «Перелік видів послуг з організації обслуговування повітряних суден та розмір плати за організацію (забезпечення) наданих послуг», Додаток №3 «Перелік ПС, що використовується замовником, їх командирів та посадових осіб», також погоджено орієнтовний очікуваний обсяг робіт замовника для організації забезпечення польотів замовника Додаток №6.

Додатковою угодою №1 від 01.03.2013 до Договору №130-54/2012 від 08.10.2012 сторони погодили, у зв'язку з введенням в експлуатацію нового типу повітряного судна (гелікоптер BELL-430) та з урахуванням того, що літак АН-26 UR-26531 знаходиться на капітальному ремонті, внести зміни в Додатки №3 та №6 до договору, без зміни істотних умов договору.

Разом з тим, 26.06.2014 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіаційна хендлінгова компанія «Авіахендлінг», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Колумбус Хендлінг» (виконавець) укладено Договір №7.1-526/2014, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати комплекс послуг у межах України та іноземних аеропортах з організації аеропортового, наземного, сервісного обслуговування та інших послуг, пов'язаних з обслуговування (ПС) та екіпажів ПС авіакомпанії «Украерорух» на підставі переліку видів послуг виконавця (Додаток №2) відповідно до заявки замовника (Додаток №1), а замовник зобов'язується сплатити ціну послуг на умовах договору. (п.1.1 Договору).

Згідно з п.1.2 Договору, замовник вказує у заявці маршрут польотів та строк їх виконання, тип ПС, кількість членів екіпажу та службових пасажирів (при наявності), а також інші необхідні послуги.

Умовами п.3.1 Договору сторони погодили, що очікувана ціна договору становить 25855000 грн. у тому числі ПДВ на послуги, які підлягають оподаткуванню.

Ціна договору включає ціну послуг виконавця та ціну отриманих послуг третіх осіб (аеропортів, готелів, паливних компаній та інших), податки і збори та необхідні платежі, що сплачуються або мають бути сплачені виконавцем, тощо (п.3.2 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору, оплата за договором здійснюється в національній валюті України, у безготівковій формі шляхом перерахування замовником відповідної грошової суми на поточний рахунок виконавця.

Згідно з п.4.2 Договору, замовник щомісячно здійснює попередню оплату за комплекс послуг з організації аеропортового, наземного, сервісного обслуговування та інших послуг, пов'язаних з обслуговуванням ПС, в аеропортах посадки та зворотного вильоту, а також в аеропорту базування, в розмірі 50% від вартості запланованих у заявці замовника послуг, розрахованої відповідно до діючих тарифів надавача послуг із урахуванням вартості послуг виконавця, визначеній відповідно до умов Додатку №2 та умов п.6.3.5. Попередня оплата здійснюється до п'ятого числа кожного місяця на підставі рахунку-фактури виконавця.

Остаточна оплата проводиться на підставі рахунку-фактури виконавця протягом двадцяти робочих днів від дати отримання рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання сторонами Акту приймання-передавання наданих послуг.

Згідно з п.10.1 Договору, договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до виконання сторонами своїх обов'язків, що означає надання заявок замовником, надання послуг виконавцем та здійснення остаточних розрахунків за договором на суму, передбачену у п.3.1 Договору.

Разом з тим, сторонами договору було погоджено Додаток №2 «Перелік видів послуг з організації обслуговування повітряних суден та розмір плати за організацію (забезпечення) наданих послуг», Додаток №3 «Перелік ПС, їх командирів та посадових осіб», також погоджено орієнтовний очікуваний обсяг робіт замовника для організації забезпечення польотів замовника Додаток №6.

Додатковими угодами №1 від 05.02.2015, №2 від 27.04.2015, №3 від 04.12.2015, №4 від 02.06.2016 та №5 від 21.11.2016 до Договору №7.1-526/2014 від 26.06.2014 сторони погодили внести зміни до договору, без зміни істотних умов договору.

Як зазначав позивач у позові, на виконання пункту 2.8 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на 1 квартал 2016 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за період з 01.05.2014 по 01.01.2016, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в Акті ревізії від 18.04.2016 №06-21/29, та частина яких не була усунута під час проведення контрольного заходу.

Так, зокрема, в Акті ревізії від 18.04.2016 №06-21/29 зазначено, що під час проведення ревізії було проведено зустрічну звірку в ТОВ АХК «Авіахендлінг» та встановлено що між сторонами укладено Договір №130-54/2012 від 08.12.2012 на загальну суму 18986000 грн. та Договір №7.1-526/2014 від 26.06.2014 на суму 25855000 грн.

На підставі укладених договорів в періоді, який звіряється, товариством для Украероруху згідно актів приймання-передавання наданих послуг надано послуг на загальну суму 10088289,25 грн., в тому числі по договору від 08.10.2012 №130-54/2012 - 2555103,54 грн., від 26.06.2014 №7.1-526/2014 - 7533185,71 грн.

Станом на 01.01.2016 за даними бухгалтерського обліку Украероруху значиться дебіторська заборгованість про розрахункам з ТОВ АХК «Авіахендлінг» в сумі 41552,07 грн., що відповідає бухгалтерському обліку ТОВ АХК «Авіахендлінг».

Також під час ревізії в ході зустрічної звірки було встановлено, що за ревізійний період було сплачено посереднику ТОВ АХК «Авіахендлінг» за виставлення рахунків за послуги надані сторонніми особами та фізичними особами на загальну суму 415898,76 грн.

Разом з тим, зустрічною звіркою встановлено, що в періоді, який підлягав звірці, товариством надавалися послуги по перевезенню екіпажів ПС по перону, надання наземного блоку живлення для забезпечення ПС електроенергією, буксирування ПС, використання авіа драбин, мийка ПС, підігрів ПС. Додатками до укладених між сторонами договорів перелічені послуги не передбачені та розмір плати за одиницю наданих послуг не визначено.

Всього за період, який звірявся, було надано послуг по перевезенню екіпажів ПС по перону на суму 14116,57 грн., надання наземного блоку живлення на суму 3200 грн., буксирування ПС на суму 31520,05 грн., використання авіа драбини на суму 564 грн., мийка ПС на суму 12833,34 грн., підігрів ПС на суму 1836,67 грн.

Таким чином, за ревізійний період Украерорухом було оплачено послуг з організації аеропортного, наземного, сервісного обслуговування та інших послуг, пов'язаних з обслуговуванням повітряних суден та екіпажів ТОВ АХК «Авіахендлінг» на загальну суму 64070,63 грн., що є порушенням вимог ч.3 ст.180 та ст.193 Господарського кодексу України та Додатку №2 до договорів №130-54/2012 від 08.10.2012 та №7.1-526/2014 від 26.06.2014.

Позивач стверджує, що матеріальна шкода (збитки) в розмірі 64070,63 грн., завдана Державному підприємству обслуговування повітряного руху України внаслідок надання послуг, які не визначені сторонами в договорі та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так матеріалами справи підтверджується, що відповідач надав позивачеві послуги на загальну суму 10088289,25 грн. з яких по договору від 08.10.2012 №130-54/2012 - 2555103,54 грн., від 26.06.2014 №7.1-526/2014 - 7533185,71 грн., вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями Актів здавання-приймання робіт, які підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств. Доказів щодо наявності заперечень стосовно вартості, кількості або якості наданих відповідачем послуг матеріали справи не містять.

Разом з тим, позивачем в повному обсязі було оплачено надані відповідачем послуги на загальну суму 10150737,81 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, та внаслідок чого за даними позивача значиться кредиторська заборгованість по розрахунку з відповідачем в розмірі 41552,07 грн. Вказане також підтверджується самим позивачем.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст.224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

В той же час, позивачем належними і допустимими доказами не доведено складу цивільного правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності до відповідача, як стягнення збитків у вигляді завищення вартості наданих послуг.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача збитків в розмірі 64070,63 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 16.04.2018

Суддя Я.В. Маринченко