ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р.Справа № 922/4392/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихиній М.П.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи підприємця Петренко Ніни Олександрівни, 61120, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «VLADI», 61157, м. Харків, вул. Текстильна, 18, ;

про стягнення коштів у розмірі 689 500,72 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Шевченко Г.М. (ордер на надання правової допомоги серія КВ № 286224 від 26.12.2017); Петренко Н.О.

відповідача - Солодянкіна І.Д. (довіреність б/н від 19.01.2018).

Суть справи:

26.12.2017 фізична особа-підприємець Петренко Ніна Олександрівна звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "VLADI" про стягнення боргу за договором у розмірі 798 299,00 грн.

19.01.2018 позивачем було подано позовну заяву про збільшення позовних вимог про стягнення боргу за договором (вх. № 1526 від 19.01.2018), в якій позивач просить стягнути з відповідача 1234588,05 грн. заборгованості за договором на транспортне експедирування № VLTR-14 від 18.08.2014.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.01.2018 прийнято до розгляду заяву позивача (вх. № 1526 від 19.01.2018) про збільшення розміру позовних вимог від 19.01.2018.

Протокольною ухвалою від 22.01.2018 підготовче засідання відкладене на 07.02.2018 о 11:30 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2018 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви фізичної особи-підприємця Петренко Ніни Олександрівни про збільшення розміру позовних вимог про стягнення боргу за договором (вх. № 3433) та повернуто її позивачу.

20.02.2018 позивач звернувся до господарського суду Харківської області з уточненою позовною заявою про стягнення неустойки за договором на транспортне експедирування № VLTR-14 від 18.08.2014 (вх. №4868 від 20.02.2018) в розмірі 689500,72грн., в тому числі просить стягнути з останнього за період з 12.02.2015 по 21.01.2018р.: пеню за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань на підставі п. 4.10 договору, що складає 270 875,14 грн., штраф на підставі 4.9 договору у розмірі 10% від суми заборгованості за прострочення понад 30 календарних днів, що складає 323460,90 грн., а також на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних від прострочених платежів у сумі 24139,16 грн. та інфляційні в сумі 71 025,56 грн. Крім цього позивач просить покласти на відповідача судові витрати, які в свою чергу складаються з 26743,30 грн. судового збору та 7876,70 витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.02.2018 було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву про стягнення боргу (вих. № 4868 від 20.02.2018).

Протокольною ухвалою від 23.03.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 23.03.2018 о 12.45.

У судовому засіданні 23.03.2018 відкрито розгляд справи по суті та заслухано учасників справи.

Повноважний представник позивача підтримав позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «VLADI» коштів за несвоєчасне виконання договору на транспортне експедирування № VLTR-14 від 18.08.2014, з розрахунком станом на 16.02.2018, у сумі 689 500,72 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до умов договору позивач належним чином виконував обов'язки щодо транспортного експедирування та у встановлені договором строки надавав відповідачу послуги з організації автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученнях транспортними засобами перевізника по замовленням (заявкам) замовника та надавав пов'язані із ними послуги, крім цього, як вказує позивач, надавав відповідачу належним чином оформлені акти виконаних робіт, які в свою чергу беззастережно були підписані відповідачем, з дати підписання яких у відповідача виник обов'язок щодо розрахунку з позивачем у порядку визначеному п. 5.5 договору та документи підтверджуючі виконання зобов'язань за договором. У свою чергу у період дії договору з 12.02.2015 по 21.01.2018 відповідач в порушення порядку оплати отриманих послуг передбаченого п.5.5 договору прострочив виконання зобов'язання, що і стало підставою для звернення до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача неустойки передбаченої розділом 4 договору на транспортне експедирування № VLTR-14 від 18.08.2014 та 3% річних і інфляційних витрат згідно зі ст. 625 ЦК України.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що станом до початку підготовчого засідання по справі 22.01.2018, відповідач повністю розрахувався з позивачем, таким чином підстав вважати, що відповідач прострочив оплату послуг відповідно до договору немає, оскільки відповідно до п.5.5 та 5.6 договору відповідач зобов'язаний здійснити оплату послуг за договором протягом 15 днів після розвантаження та надання позивачем визначеного переліку документів відповідачу, при цьому строків щодо обов'язку позивача надіслати чи передати документи передбачені п.5.5 та 5.6 договором не встановлено, а позивач ніяким чином не засвідчував обставини щодо передання чи надсилання таких документів, у зв'язку з чим встановити факт прострочення оплати за договором неможливо, тому відповідно до ст. ст. 251, 252 ЦК України, строк оплати сторонами фактично не встановлений, то відповідно до ст. 530 ЦК України у випадку, якщо договором не встановлено або не визначено момент пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Вимоги про обов'язок сплати послуг від позивача, до дня звернення ним до суду, на адресу відповідача жодного разу не надходило, таким чином строк виконання такого зобов'язання не настав, на підставі чого просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Протокольною ухвалою від 23.03.2018, на підставі ст. 206 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні розгляду справи по суті до 02.04.2018 об 12.00.

У судовому засіданні 02.04.2018 судом досліджувалися надані сторонами докази та заслуховувались їх доводи щодо окремих обставин, у зв'язку з чим протокольною ухвалою на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні до 04.04.2018 об 12.00.

04.04.2018, через канцелярію господарського суду Харківської області позивачем надано пояснення до уточненої позовної заяви (вх. №8918 від 04.04.2018), які у судовому засіданні на підставі ст.207 ГПК України, у зв'язку з відсутністю обґрунтованого пояснення щодо надання даних уточнень під час підготовчого засідання, залишені судом без розгляду. Крім цього, протокольною ухвалою від 04.04.2018 за для більш детального ознайомлення з поданими позивачем розрахунками та проведення їх перевірки, суд оголосив перерву у судовому засіданні до 10.04.2018 об 14.00.

10.04.2018 до суду надійшло клопотання (вх. №9439 від 10.04.2018), в якому позивач просив долучити до матеріалів справи доданий уточнений розрахунок та клопотання про залучення до матеріалів справи уточненого розрахунку (вх № 9297 від 10.04.2018).

У судовому засіданні, розглянувши дані клопотання суд на підставі ст. 207 ГПК України залишає їх без розгляду та долучає клопотання до матеріалів справи. Також суд повідомив про закінчення стадії дослідження доказів та повідомив учасників справи про перехід до стадії судових дебатів.

Повноважний представник позивача повність підтримав заявлені позовні вимоги та просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «VLADI» кошти у розмірі 689 500,72 грн., які нараховані у зв'язку з простроченням відповідача за період з 2015 по 2017 роки та складаються з штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості у випадку прострочення понад 30 календарних днів у сумі 323 460,90 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 270 875,10 грн., 3% річних у сумі 24 159,16 грн., інфляційних витрат 71 025,56 грн..

Повноважний представник відповідача заперечує проти задоволення позову з підстав того, що строк виконання грошового зобов'язання відповідачем не настав, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

18.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір на транспортне експедирування № VLTR-14, згідно якого відповідач замовляє послуги позивачу з експедирування при здійсненні автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученні транспортними засобами перевізника за заявками відповідача та пов'язаних з цим різноманітних послуг, крім цього відповідач доручає позивачу від імені та за кошти відповідача здійснити пошук та підбір транспортних засобів з метою організації перевезень та доставки вантажів автомобільним транспортом перевізника. Доручення вважається виконаним з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.2 договору вартість договору складається із суми всіх робіт в рамках цього договору.

Як вбачається з п. 9.1 договору, даний договір є безстроковим.

Відповідно до п.3.1.4 договору замовник зобов'язаний підписати акт виконаних послуг (робіт) протягом 5 діб після отримання документів чи направити відмову. У випадку не отримання підписаних актів чи відмови протягом 10 діб з дати відправлення, акт вважається виконаним та сума прийнята з розрахунку з експедитором.

Згідно з п.5.1 та 5.3 договору вартість перевезень (розмір плати) та валюта розрахунків погоджується сторонами в замовленні (заявці) та включає в себе винагороду експедитора, що визначається різницею між одержаною сумую від відповідач і сумую перерахованою позивачу.

Пунктом 5.5 та 5.6 договору встановлено, що розрахунок за виконану організацію перевезення здійснюється відповідачем протягом 15 днів з моменту розвантаження автомобіля та надання позивачем оригіналів замовлення (заявки), акта виконаних робіт, податкову накладну, рахунок фактуру з прикладеною копією товарно-транспортної накладної (CRM,TTH) й оригінальних квитанцій за додаткові витрати позивача.

Згідно з п. 9.1 та 9.2 договору, даний договір набирає законної сили з моменту підписання і діє до 31.12.2014, або до повного виконання сторонами прийнятих на себе обов'язків, а у випадку не повідомлення сторонами про розірванні даного договору за 30 днів до завершення дії договору, строк дії договору продовжується на один рік.

Проаналізувавши укладений між сторонами договір на транспортне експедирування № VLTR-14 від 18.08.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою це договір транспортного експедирування, який повинен відповідати вимогам встановлених ст. 929 та 930 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. ,

Умови договору транспортного експидирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншмим нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.1 ст. 193 ГПК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 ГК України, ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, а саме: з заявок та актів виконаних робіт (акр. с. 20-67 І т., арк. с. 15-238 ІІ т.) та наданих позивачем копій CMR (міжнародних товаро-транспортних накладних) і товаро-транспортних накладних (арк. с. 53-177 ІІІ т.), і що підтверджується самими учасниками справи, позивачем на виконання укладеного між сторонами договору прпотягом 2014-2017 років надавались відповідачу у відповідності до його заявок послуги з експедитування при здійсненні автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученні транспортними засобами перевізника на загальну суму 5853011,00грн.

Разом з цим, як стверджують сторони, а також підтверджується матеріалами справи (актами звірки поданих відповідачем (арк. с. 119-127 І т.) випискою по рахунку відповідача (арк..с. 128-138 І т.) та платіжними дорученнями (арк. с. 139-145 І т.), актами звірки наданих позивачем (арк. с.70-71 І т.), банківською випискою позивача станом на 26.12.2017 (арк. с.74 І т. ) посвідчена банком виписка руху коштів по рахунку ФОП Петренко Н.О. за період з 01.01.2015 по 31.01.2018) відповідач станом на 21.01.2018 повністю розрахувався з позивачем.

Водночас, як вказує позивач, надаючи відповідачу передбачені договором послуги, на виконання цього договору він надсилав протягом строку дії договору акти виконаних робіт разом з необхідними документами, передбаченими п.5.6 договору, які беззастережно підписувались відповідачем, у зв'язку з чим позивач вважає, що у відповідача виник обов'язок щодо проведення відповідних розрахунків згідно з п.5.5 договору, з дати вказаної в акті виконаних робіт, оскільки, на його думку, підписавши акт виконаних робіт, останній підтвердив одержання всіх документів визначених п.5.6 договору, а також прийняв виконання зобов'язання, що є підставою для проведення відповідних розрахунків. При цьому, позивач стверджує про те, що відповідач здійснював розрахунки за надані послуги несвоєчасно, що є підставою для відповідальності, передбаченої умовами договору та приписами ст. 625 ЦК України, у зв'язку з чим і звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом.

При цьому, як слідує з позовної заяви з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 689500,72 грн, однак, як слідує з обгрунтування позовних вимог, із розрахунків позивача, а також встановлено під час розгляду справи по суті, позивач просить стягнути з відповідача як неустойку (штраф та пеню), так і нараховані у відповідності до ст. 625 ЦК України річні та інфляційні, помилково називаючи їх неустойкою, а саме: інфляційні та річн) за період з 2015 по 2016 у розмірі 189717,05 грн. та неустойку (штраф та пеню) за період 2016-2017, що становить 499783,67 грн., всього 689500,72грн.

Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач вказує на те, що позивач ніяким чином не оформлював факт передачі чи надсилання вказаних п.5.6 договору документів, у зв'язку з чим визначити момент виникнення зобов'язання у відповідача, а саме провести розрахунки з позивачем, неможливо, а отже і не має підстав вважати, що відповідач прострочив проведення розрахунків, оскільки встановлення факту прострочення відповідача унеможливлюється визначення моменту виникнення обов'язку щодо проведення відповідних розрахунків..

Таким чином, в даному випадку, суду необхідно дослідити дотримання сторонами договору домовленостей щодо порядку проведення розрахунків, визначених пунктами 5.5, 5.8, 5.9 договору, в тому числі дотримання позивачем зобов"язання щодо надсилання відповідачу визначених п. 5.6. договору документів і відповідно встановлення настання обов"язку відповідача по оплаті отриманих послуг, а також встановлення факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг позивачем.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, здійснивши аналіз умов укладеного між сторонами договору, приписів чинного законодавства України, суд виходить з наступного.

Договором не передбачено строк, протягом якого позивач зобов'язаний повідомити відповідача про розвантаження автомобіля та передати чи надіслати позивачу документи передбачені п. 5.5 та 5.6 договору для можливості подальшого розрахунку у строки вказані в договорі.

Водночас відповідно до п.5.5 договору розрахунок за виконану організацію перевезень здійснюється відповідачем протягом 15 днів з моменту розвантаження автомобіля та наданням чи переданням позивачем документів передбачених п.5.6. договору.

Таким чином, обов'язок відповідача по оплаті наданих послуг виникає при двох складових: товар має бути розвантаженим та відповідач має отримати документи, передбачені п. 5.6 договору, а саме: оригіналів замовлення (заявки), акта виконаних робіт, податкову накладну, рахунок фактуру з прикладеною копією товарно-транспортної накладної (CRM,TTH) й оригінальних квитанцій за додаткові витрати позивача.

Отже, в даному випадку, відповідач, вважається таким, який прострочив виконання грошового зобов'язання з моменту спливу 15 банківських днів після отримання від позивача повідомлення про розвантаження автомобіля разом з документами визначеними п.5.6 договору і не проведенням відповідної оплати наданих послуг.

При цьому, відповідно до п.3.1.4 договору передбачено, що замовник, в конкретному випадку відповідач, зобов'язаний підписати акт виконаних послуг (робіт) протягом 5 діб після отримання документів чи направити відмову. У випадку не отримання підписаних актів чи відмови протягом 10 діб з дати відправлення, акт вважається виконаним та сума прийнята до розрахунку з експедитором.

Тобто, умовами договору визначено, що позивач, підписуючи акт виконаних робіт, фактично погоджується із тим, що послуги були надані і документи отримані, або може направити відмову.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з актів виконаних робіт та наданих позивачем копій CMR (міжнародних товаро-транспортних накладних), долучених до матеріалів справи, відповідач беззастережно підписував отримані акти виконаних робіт, крім цього, жодних доказів відмови від підписання чи зауважень щодо порядку передачі чи надсилання вказаних документів відповідач не надав, що свідчить про те, що позивач виконував свої обов'язки передбачені договором, в тому числі щодо направлення останньму документів згідно п. 5.6. договору, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що дата підписання актів виконаних робіт, є датою, з якої відповідач прийняв виконання зобов'язання за договором, отримав документи, передбачені п. 5.6 договору, а отже з такої дати у відповідача виник обов'язок щодо проведення розрахунків з позивачем протягом 15 банківських днів, як це передбачено п. 5.5 договору.

У зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання з моменту спливу 15 банківських днів від дати підписання відповідного акту виконаних робіт.

Частиною першою ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.10 договору за прострочення строків грошових зобов'язань замовник сплачує експедитору пеню у розмірі 0,1% від суми прострочення складає понад 30 календарних днів замовник додатково сплачує експедитору штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з доданих позивачем розрахунків позовних вимог та актів виконаних робіт, актів звірки, долучених сторонами, банківських виписок, відповідач протягом 2015-2017 років зобов"язання по оплаті наданих послуг здійснював несвоєчасно, у звязку з чим має нести відповідальсть, передбачену умовами п. 4.10 договору та приписами ст. 625 ЦК України .

Як слідує з поданого позивачем розрахунку заборгованості ТОВ «VLADI» перед ФОП Петренко Н.О. станом на 06.02.2018 за 2015 рік, позивач просить стягнути неустойку у вигляді пені, 3% річних, штраф у розмірі 10 % від простроченої суми та інфляційні витрати за прострочення актів виконаних робіт №4 від 23.01.2015 в період з 12.02.2015 по 18.02.2015, №9 від 02.02.2015 в період з23.02.2015 по 27.02.2015, №11 від 26.02.2015 в період з 19.03.2015 по 09.04.2015, №24 від 05.03.2015 в період з 30.03.2015 по 09.04.2015, №25 від 05.03.2015 в період з 30.03.2015 по 09.04.2015, №29 від 17.03.2015 в період 08.04.2015 по 29.04.2015, №35 від 18.03.2015 в період з 09.04.2015 по 29.04.2015, №36 від 23.03.2015 в період з 17.04.2015 по 29.04.2015, №37 від 25.03.2015 в період з 17.04.2015 по 29.04.2015, №40 від 01.04.2015 в період з 24.04.2015 по 28.05.2015, №48 від 09.04.2015 в період з 05.05.2015 по 28.05.2015, №50 від 07.04.2015 в період з 30.04.2015 по 28.04.2015, №55 від 24.04.2015 в період з 21.05.2015 по 28.05.2015, №57 від 29.04.2015 в період з 26.05.2015 по 02.07.2015, №58 від 13.04.2015 в період 07.05.2015 по 02.07.2015, № 63 від 23.04.2015 в період з 21.05.2015 по 02.07.2015, №65 від 28.04.2015 в період з 26.05.2015 по 20.07.2015, № 70 від 13.05.2015 в період з 05.06.2015 по 20.07.2015, №72 від 22.05.2015 в період 16.06.2015 по 21.07.2015, №76 від 20.05.2015 в період з 12.06.2015 по 20.07.2015, №85 від 02.06.2015 в період з 23.06.2015 по 23.07.2015, № 90 від 25.05.2015 в період з 16.06.2015 по 23.07.2015, №92 від 28.05.2015 в період з 22.06.2015 по 23.07.2015, №92 від 02.06.2015 в період з 13.06.2015 по 23.07.2015, №114 від 15.06.2015 в період з 08.07.2015 по 04.08.2015, №115 від 15.06.2015 в період з 08.07.2015 по 04.08.2015, №116 від 18.06.2015 в період з 13.07.2015 по 04.08.2015, №119 від 19.06.2015 в період з 14.07.2015 по 04.08.2015, №120 від 23.06.2015 16.07.2015 по 04.08.2015, 132 від 06.07.2015 в період з 28.07.2015 по 04.08.2015, №142 від 09.07.2015 в період з 31.07.2015 по 27.08.2015, №144 від17.07.2015 в період з 10.08.2015 по 27.08.2015, №154 від 27.07.2015 в період з 18.08.2015 по 25.08.2015, №164 від 13.08.2015 в період з 08.09.2015 по 07.10.2015, №168 від 07.08.2015 в період з 01.09.2015 по 25.09.2015, №169 від 12.08.2015 в період з 04.09.3025 по 07.10.2015, №171 від 11.08.2015 в період з 03.09.2015 по 25.09.2015, №161 від 21.08.2015 в період з 15.09.2015 по 01.10.2015, №179 від 27.08.2015 в період з 21.09.2015 по 01.10.2015, №181 від 20.08.2015 в період з 14.09.2015 по 10.01.2015, №182 від 17.08.2015 в період з 09.09.2015 по 07.10.2015, №182/1 від 17.08.2015 в період з 09.09.2015 по 29.10.2015, №199 від 22.09.2015 в період з15.10.2015 по 06.11.2015, №215 від 12.10.2015 в період з 04.11.2015 по 26.11.2015, №222 від 12.10.2015 в період з 04.11.2015 по 26.11.2015, №207 від 14.10.2015 в період з 06.11.2015 по 26.11.2015, №229 від 20.10.2015 в період з 11.11.2015 по 14.12.2015, №247 від 05.11.2015 в період з 27.11.2015 по 14.12.2015, №252 від 17.11.2015в період з 09.12.2015 по 14.12.2015, №277/1 від 01.12.2015 в період з 22.12.2015 по 25.01.2016, №277/2 від 02.12.2015 в період з 23.10.2015 по 25.01.2016, №278/1 від 03.12.2015 в період з 24.12.2015 по 25.01.2016, №278/2 від 04.12.2015 в період з 25.12.2015 по 25.01.2016, №284 від 08.12.2015 в період з 30.12.2015 по 25.01.2016, №285 від 09.12.2015 в період з 31.12.2015 по 25.01.2016, №286 від 08.12.2015 в період з 30.12.2015 по 12.02.2016, №287 від 09.12.2015 в період з 31.12.2015 по 12.02.2016, №299 від 09.12.2015 в період з 30.12.2015 по 12.02.2016, №302 від 17.12.2015 в період з 12.01.2016 по 12.02.2016, №303 від 18.12.2015 в період з 13.01.2016 по 12.02.2016, №304 від 18.12.2015 в період з 13.01.2016.

Згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «VLADI" перед ФОП Петренко Н.О. станом на 07.02.2018 за 2016-2017 роки, позивач просить стягнути неустойку у вигляді пені, 3% річних, штраф у розмірі 10 % від простроченої суми та інфляційні витрати за прострочення актів виконаних робіт №27 від 15.02.2016 в період з 08.03.2016 по 03.06.2016, №32 від 16.02.2016 в період з 09.03.2016 по 05.05.2016, №56 від 29.02.2016 в період з 22.03.2016 по 07.07.2016, №66 від 03.03.2016 в період з 25.03.2016 по 07.07.2016, №92 від 29.03.2016 в період з 20.04.2016 по 03.08.2016, №96 від 04.04.2016 в період з 26.04.2016 по 03.08.2016, №111 від 19.04.2016 в період з 11.05.2016 по 03.08.2016, №162 від18.05.2016 в період з 09.06.2016 по 21.09.2016, №163 від 25.05.2016 в період з 16.06.2016 по 21.09.2016, №164 від25.05.2016 в період з 16.06.2016 по 30.09.2016, №174 від 30.05.2016 від 21.06.2016 по 31.08.2016, №214 від 29.06.2016 в період 21.07.2016 по 05.12.2016, №215 від 28.06.2015 в період з 20.07.2016 по 05.12.02.2016, №216 від 01.07.2016 в період з 25.07.2016 по 04.11.2016, №222 від 14.07.2016 в період з 05.08.2016 по 07.11.2016, №231/1 від 28.07.2016 в період з 19.08.2016 по 07.11.2016, 246/1 від10.08.2016 в період з 02.09.2016 по 18.11.2016, №258 від 11.08.2016 в період з 05.09.2016 по 06.12.2016, №262 від 23.08.2016 в період з 14.09.2016 по 06.12.2016, №268 від 24.08.2016 в період з 15.09.2016 по 01.12.2016, №285 від 18.10.2016 в період з 18.12.2016 по 06.12.2016, №308 від 17.12.2016 в період з 08.11.2016 по 06.12.2016, №319 від 011.11.2016 в період з 23.11.2016 по 07.12.2016, №324 від 31.10.2016 в період з 22.11.2016 по 07.12.2016, №352 від 23.12.2016 по 28.12.2016, №356 від 01.12.2016 в період з 23.12.2016 по 28.12.2016, №367 від 08.12.2016 в період від 30.12.2016 по 12.01.2017, №370 від 25.11.2016 в період з19.12.2016 по 28.12.2016, №373 від12.12.2016 в період з 05.01.2017 по 27.01.2017, №379 від14.12.2016 в період з 10.01.2017 по 12.01.2017, №394 від 30.12.2016 в період з 26.01.2017 по 08.02.2017, №404 від 27.12.2016 в період з 23.01.2017 по 27.01.2017, №8 від 21.01.2017 в період з 13.01.2017 по 28.02.2017, №22 від 10.02.2017 в період з 06.03.2017 по 20.03.2015, №23 від 20.02.2017 в період з 14.03.2017 по 22.01.2018, №52 від 27.02.2017 в період з 20.03.2017 по 20.03.2017, №83 від 04.04.2017 в період з 26.04.2017 по 05.05.2017, №178 від 14.06.2017 в період з 06.07.2017 по 20.09.2017, №179 від 14.06.2017 в період з 06.07.2017 по 05.12.2017, №180 від 14.06.2017 в період з 06.07.2017 по 28.12.2017, №181 від21.06.2017 в період з13.07.2017 по 28.12.2017, №187 від 14.06.2017 в період з 06.07.2017 по 24.11.2017, №190 від19.06.2017 в період з 11.07.2017 по 22.01.2018, №197 від 26.06.2017 в період з 18.07.2017 по 05.01.2018, №200 від 27.06.2017 в період з 19.07.2017 по 05.01.2018, №207 від 30.06.2017 в період з 24.07.2017 по 05.01.2018, №223 від 11.07.2017 в період з 02.08.17 по 05.01.2018, №225 від 11.07.2017 в період з 02.08.2017 по 05.01.2018, №266 від 11.08.2017 в період з 04.09.2017 по 05.01.2018, №267 від 14.08.2017 в період з 07.09.2017 по 05.01.2018, №323 від 25.09.2017 в період з 17.10.2017 по 11.01.2018, №328 від27.09.2017 в період з 19.10.2017 по 05.01.2018, №337 від 02.10.2017 в період з 24.10.2017 по 11.01.2018, №351 від 19.10.2017 в період з 10.11.2017 по 11.01.2018, №352 від 18.10.2017 09.11.2017 по 11.01.2018, №357 від17.10.2017 в період з 08.11.2017 по 11.01.2018, №365 від 25.10.2017 в період з 16.11.2017 по 22.01.2018, №375 від 30.10.2017 в період з 21.11.2017 по 22.01.2018, №378 від 31.10.2017 в період з 22.11.2017 по 22.01.2018, №380 від 02.11.2017 в період з 24.11.2017 по 22.01.2017, №390 від 08.11.2017 в період з 30.11.2017 по 22.01.2017, № 391 від 08.11.2017 в період з 30.11.2017 по 22.01.2018, №396 від 14.11.2017 в період з 06.12.2017 по 22.01.2018. З яких в матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт №404 від 27.12.2016, №8 від 21.01.2017, №22 від 10.02.2017, №23 від 20.02.2017, №52 від27.02.2017, №83 від 04.04.2017, №178 від 14.06.2017, №179 від 14.06.2017, -за прострочення яких позивач просить стягнути 499 783,67 грн., в тому числі штраф у розмірі 10% від суми заборгованості у випадку прострочення понад 30 календарних днів у сумі 226 466,30 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 192 634,95 грн., 3% річних у сумі 19 605,26 грн. та інфляційні витрати 61 077,16 грн.

Таким чином, виходячи з поданих позивачем розрахунків, загальна сума позовних вимог становить 689500,72 грн..

Оцінивши надані суду розрахунки, перевіривши правомірність нарахування позивачем вказаних сум, виходячи із аналізу умов договору, долучених сторонами доказів, зазначених позивачем періодів нарахування, проаналізувавши акти звірки, подані учасниками справи, шляхом проведення арифметичних дій, суд виявив невідповідність наданих розрахунків позивача матеріалам справи та умовам договора, а також встановив неправильність визначення останнім періодів нарахування заявлених до стягнення сум, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Щодо визначення періоду прострочення проведення розрахунків між позивачем та відповідачем згідно договору, суд зазначає, що відповідно до п.5.5 договору розрахунок за виконану організацію перевезень здійснюється відповідачем протягом 15 днів з моменту розвантаження автомобіля та наданням чи переданням позивачем документів передбачених п.5.6. договору.

Відповідно до п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Як вбачається з поданих позивачем розрахунків, позивач неправильно вираховував період нарахування неустойки та 3% річних і інфляційних, визначаючи першем днем нарахування відповідних сум останній день 15-денного строку в межах якого повинно було бути виконано зобовязання по оплаті, а останнім днем нарахування вказує день проведення оплати відповідачем, що не узгоджується з приписами ст. ст.253, 255 ЦК України.

Відповідно до «Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями» затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.09.2009 № 580, банківський день - це робочий день, протягом якого банк здійснює банківські операції. у системі електронних платежів національного банку України, позначається календарною датою як проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов'язані з проведенням міжбанківських електронних розрахункових документів через систему електрон них платежів національного банку України, за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на кореспондентських рахунках банків (філій) у територіальному управлінні на ту саму дату. Таким чином, до банківських днів не відносяться святкові та вихідні дні.

Як вбачається з розрахунку, позивачем при визначенні 15 банківських днів як строку, в межах якого відповідачем повинно було бути виканано зобов"язання, не враховано святкових днів, що презвело до неправильного визначення періоду прострочення відповідача, а отже до неправильного та необґрунтованого нарахування штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, а також 3% річних та інфляційних витрат.

Вищезаначені помилки при здійсненні розрахунків днів прострочення відповідачем оплати наданих послуг також призвели до безпідставного нарахування по деяким актам штафу за просточення понад 30 днів.

Разом з тим, позивачем не надано та в матеріалах справи не міститься актів виконаних робіт №92 від 28.05.2015, №179 від 27.08.2015, №277/1 від 01.12.2015, №303 від 18.12.2015 та №304 від 18.12.2015, за прострочення яких позивач просить стягнути 189717,05 грн., що складається з штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості у випадку прострочення понад 30 календарних днів у сумі 96 994,60 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 78 140,15 грн., 3% річних у сумі 4533,90 грн. та інфляційні витрати 9948,40 грн., що не дало змоги суду перевірити дані розрахунки за вказаними актами, а також свідчить про недовединість позовних вимог в частині вищевказаних актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14, з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і ст. 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання.

Беручи до уваги вищезазначене, приймаючи до уваги, що розрахунки позивача є арифметично невірними, суд в порядку з'ясування обставин справи, пов'язаних з перевіркою правильності здіснення позивачем розрахунків, провів власні розрахунки, згідно яких за 2015 рік сума заборгованості по штрафних санкціях становить 138 535,54 грн., з яких: 50046,17 грн. пеня, 80977,70 грн. сума штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості за прострочення понад 30 календарних днів, 4113,38 грн. - 3% річних, 3398,29 грн. - сума інфляційних витрат згідно ст. 625 ЦК України; за 2016 - 2017 роки сума заборгованості становить 406753,08грн., яка в свою чергу складається з: пені у розмірі 174050,40 грн., штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості за прострочення понад 30 календарних днів в розмірі 192493,00 грн., інфляційних збитків у розмірі 25831,64 грн., а також 3% річних - 1776, 32 грн. Всього 545 288,72 грн.

Розрахунок, зроблений судом:

Номер акту дата акту дата виконня зобовязання за договором (15 банк днів) фактична дата оплатиЗгідно акту звірки позивача дні прострочення Сума прострочення Пеня згідно договором (0,1%) Пеня в розмірі 2 ставки НБУ Штраф (10%)
423.01.201513.02.201518.02.,0087,5093,49
930.01.201520.02.201518.02.,000,000,00
1126.02.201520.03.201519.03.,000,000,00
2405.03.201527.03.201509.04.0,00408,00670,68
2505.03.201527.03.201509.04.0,00192,00315,62
2917.03.201507.04.201524.04.2,001014,591667,82
3518.03.201508.04.201529.04.0,00400,00657,53
3623.03.201514.04.201529.04.0,00280,00460,27
3725.03.201516.04.201529.04.0,00192,00315,62
4001.04.201523.04.201529.04.,00328,31539,69
4809.04.201505.05.201528.05.2,001669,402744,23
5007.04.201529.04.201528.05.0,00537,60883,73
5524.04.201520.05.201505.06.0,00232,50382,19
5729.04.201525.05.201517.06.0,00462,00759,45
5813.04.201507.05.201528.05.0,00384,00631,23
6323.04.201519.05.201528.05.,00158,40260,38
6528.04.201522.05.201502.07.0,00792,001301,921980,00
7013.05.201504.06.201502.07.0,00514,35845,51
7222.05.201515.06.201521.07.0,001939,703188,555542,00
7620.05.201511.06.201520.07.0,00782,801286,792060,00
8502.06.201523.06.201523.07.7,001712,072814,37
9025.05.201516.06.201521.07.0,00790,501299,452325,00
9202.06.201523.06.201504.08.0,00953,251566,992325,00
11415.06.201507.07.201504.08.0,00479,25787,81
11515.06.201507.07.201504.08.0,00627,751031,92
11618.06.201510.07.201504.08.0,00564,00927,12
11919.06.201513.07.201504.08.,0076,65126,00
12023.06.201515.07.201527.08.,00354,90583,40845,00
13206.07.201527.07.201527.08.0,00645,001060,272150,00
14209.07.201530.07.201527.08.0,00621,001020,82
14417.07.201507.08.201509.09.8,001768,582907,255526,80
15427.07.201517.08.201509.09.0,00522,50773,01
16413.08.201504.09.201507.10.8,001950,342351,096094,80
16807.08.201531.08.201525.09.0,00546,00658,19
16912.08.201503.09.201525.09.7,00535,65645,71
17111.08.201502.09.201525.09.0,00512,60 617,93
17927.08.201517.09.201503.11.,00117,30141,40255,00
18120.08.201511.09.201506.11.0,001182,501425,482150,00
18217.08.201508.09.201506.11.0,001435,501730,472475,00
182/117.08.201508.09.201529.10.0,001250,001506,852500,00
19922.09.201513.10.201526.11.0,002725,343285,346338,00
21512.10.201503.11.201526.11.0,00572,00689,53
22212.10.201503.11.201514.12.0,00940,001133,152350,00
20714.10.201504.11.201514.12.5,002432,242932,016236,50
22920.10.201510.11.201514.12.6,002183,152631,746615,60
24705.11.201526.11.201514.12.,00153,00184,44
25217.11.201508.12.201521.01.1,003129,583772,657278,10
277/1
277/202.12.201523.12.201521.01.,00140,00168,77
278/103.12.201524.12.201521.01.4,002154,712597,46
284 08.12.2015 29.12.2015 12.02.2016 44 82501,00 3630,04 4375,94 8250,10
28509.12.201530.12.201521.01.0,00210,00253,15
28608.12.201529.12.201521.01.1,001815,022187,97
28709.12.201530.12.201521.01.1,00439,55529,87
29909.12.201530.12.201512.02.0,00430,00518,361000,00
30217.12.201511.01.201612.02.8,002071,052496,616680,80
2715.02.201607.03.201627.04.9,00879,45915,591758,90
3216.02.201609.03.201603.06.5,006460,436371,937600,50
5629.02.201622.03.201607.07.10,001972,661783,501861,00
6603.03.201625.03.201607.07.65,002293,302073,392226,50
9229.03.201619.04.201603.08.24,009526,028090,599072,40
9604.04.201625.04.201603.08.5,002216,121882,182238,50
11119.04.201613.05.201625.08.12,007798,346623,247571,20
12428.04.201624.05.201626.08.9,005442,274622,205851,90
16218.05.201608.06.201626.08.1,001716,861458,152201,10
16325.05.201515.06.201626.09.48,008940,107348,028764,80
16425.05.201615.06.201630.09.48,009290,697636,188764,80
17430.05.201621.06.201630.09.18,007221,805935,737221,80
21429.06.201619.07.201605.10.2,001741,121431,062261,20
21528.06.201618.07.201605.10.9,002210,441816,802833,90
21601.07.201622.07.201604.11.81,007662,825878,337368,10
22214.07.201604.08.201607.11.3,007187,525513,727646,30
237/128.07.201618.08.201607.11.0,001800,001380,822250,00
246/110.08.201601.09.201618.11.0,001790,251373,342325,00
25811.08.201602.09.201618.11.1,001136,28871,661495,10
26223.08.201614.09.201601.12.0,002009,701541,692610,00
26824.08.201615.09.201606.12.4,006083,424666,747510,40
28526.09.201618.10.201606.12.1,001334,451023,692780,10
30817.10.201607.11.201607.12.6,00725,17556,30
31901.11.201622.11.201607.12.0,00469,70360,32
32431.10.201621.11.201607.12.2,00189,93145,70
35201.12.201622.12.201612.01.56,002281,121749,90
36601.12.201622.12.201628.12.6,00565,38433,72
36708.12.201629.12.201612.01.3,00662,78508,43
37025.11.201616.12.201628.12.0,00247,50189,86
37312.12.201603.01.201712.01.,00132,71101,81
37914.12.201605.01.201727.01.2,001481,171136,24
39430.12.201624.01.201708.02.0,001237,18949,07
180 14.06.2017 06.07.2017 05.12.2017 151 116716,00 17624,12 13037,02 11671,60
18121.06.201713.07.201705.01.465,0018806,3814942,0510746,50
18714.06.201706.07.201728.12.18,0013783,9310951,627921,80
19019.06.201712.07.201728.12.00,001848,001468,271100,00
19726.06.201718.07.201705.01.915,0017835,5514170,7110491,50
20027.06.201719.07.201705.01.0,001014,00805,64600,00
20730.06.201721.07.201705.01.50,006204,054929,253715,00
22311.07.201702.08.201705.01.11,004682,713720,513021,10
22511.07.201702.08.201705.01.00,001937,501539,381250,00
26611.08.201704.09.201711.01.00,003264,002593,322550,00
26714.08.201707.09.201711.01.00,003187,502532,532550,00
32325.09.201716.10.201711.01.0,003026,342404,493519,00
32827.09.201718.10.201711.01.0,002469,601962,152940,00
33702.10.201726.10.201711.01.1,001594,561266,912098,10
35119.10.201709.11.201718.01.4,002880,342288,494174,40
35218.10.201708.11.201718.01.4,002852,082266,044074,40
35717.10.201707.11.201711.01.1,001050,94835,001642,10
36525.10.201715.11.201718.01.,00567,00450,49900,00
37530.10.201720.11.201718.01.4,001315,671045,332268,40
37831.10.201721.11.201718.01.,00370,50294,37650,00
38002.11.201723.11.201718.01.6,001593,131265,772896,60
391 08.11.2017 29.11.2017 22.01.2018 53 30645,00 1624,19 1290,45 3064,50
39614.11.201706.12.201722.01.5,002039,871620,724434,50

Слід зазначити, що частина позовних вимог, виходячи із приписів ст. 261 ЦК України, щодо стягнення пені та штрафу за прострочення виконання грошових зобовязань відповідачем згідно актів за період з 23.01.2015 по 25.11.2016 є такими, що заявлені поза межами строку позовної давності, встановленої ст. 258 ЦК України, однак беручи до уваги відсутність заяви відповідача про застосування позовної давності у відповідності до ст. 267 ЦК України, така судом не застосовується.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати наданих послуг позивачем по договору на транспортне експедирування № VLTR-14 від 18.08.2014 і зважаючи на встановлені факти та обставини справи, враховуючи, що відповідач в установленому ст.74 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів своєчасної оплати наданих позивачем послуг по договору за вказаний у позовній заяві період не надав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з боржника 545 288,72 грн., з яких пеня складає 224096,57 грн., інфляційні - 25831,64 грн., 3% річних - 21889,71грн., а також штраф - 273470,70 грн., заявлених до стягнення, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. .

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначає позивач, загальна сума сплаченого судового збору становить 26743,30 грн.

Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судового збору, суд зазначає, що у зв'язку з тим, що позивач неодноразово змінював позовні вимоги, судовий збір, виходячи з кінцевих позовних вимог з врахуванням уточненої позовної заяви про стягнення боргу за договором (вх. №4868 від 20.02.2018), які становлять 689500,72грн., повинен дорівнювати 1.5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10342,51 грн..

Таким чином, позивач зайво сплатив судовий збір в сумі 16400,79грн., який підлягає поверненню останньому після звернення до суду з відповідним клопотанням.

Беручи до уваги те, що позов задоволено частково та враховуючи правила п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 8179,33 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7876,70грн., суд виходить з того, згідно п.2 ч. 2 ст.126 ГПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, між позивачем та адвокатом Шевченко Г.М. було укладено договір №б/н про надання правової допомоги від 19.12.2017, згідно якого позивач доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. На підставі чого було видано ордер на надання правової допомоги від 26.12.2017 серії КВ №286224.

Згідно з актом виконаних робіт/наданих послуг від 18.01.2018 з правничої допомоги гонорар адвоката складає 0,8% від суми заявленого позову, при цьому підтверджено, що частину гонорару, у розмірі 6700 грн. сплачено при подачі позову, а також сплачено іншу частину гонорару, що виникла в результаті збільшення позовних вимог у розмірі 7876,70 грн., тобто всього в сумі 14576,70грн.

Водночас, умовами договору передбачено, що гонорар адвоката складає 0,8% від суми заявленого позову, у звязку з чим, виходячи із ціни позову 689500,72грн, а також з врахуванням приписів ст. 126 ГПК України, за відсутності в матеріалах справи додаткових угод до договору з доповненнями щодо визначення суми додаткових витрат на професійну правничу допомогу, гонорар адвоката у цій справі має становити 5516,01грн.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, виходячи з ч.2 ст.126 ГПК України, беручи до уваги умови договору №б/н про надання правової допомоги від 19.12.2017 та акту виконаних робіт/наданих послуг від 18.01.2018, враховуючи задоволення позовних вимог в частині стягнення 545288,76 грн., підлягають відшкодуванню на користь позивача витрати на професійну правницу допомогу в розмірі 4362,31 грн.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 73-77, 86, 126, 129, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «VLADI» (61157, м. Харків, вул. Текстильна, 18, ) на користь фізичної особи підприємця Петренко Ніни Олександрівни (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 545288,76 грн., в тому числі пеню у розмірі 224096,57 грн., інфляційні збитки у розмірі 25831,64 грн., 3% річних у розмірі 21889,71, штраф у розмірі 273470,70 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 8179,33 грн. та витрати на професійну правничу допомогу позивачу у розмірі 4362,31грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 16.04.2018.

Суддя Н.А. Новікова