КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. Справа№ 901/2028/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Головатенко А.В.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання від 12.04.2018

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.02.2018

винесену за результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт"

про видачу дублікату наказу

у справі № 901/2028/13 (суддя - Христенко О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт"

до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про стягнення 2 398,51 грн.

зацікавлена особа - Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" про видачу дублікату наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.09.2013 у справі № 910/2028/13 задоволено. Видано дублікат наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.09.2013 у справі № 901/2028/13 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (пр. Кірова/пр. Совнаркомовский, буд. 52/1, м. Сімферополь, р/р 62 у філії АТ "Укрексімбанк" в АР Крим, МФО 324786, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" (вул. Берегова, 3А, к. 1, м. Южне, Одеська обл., 65481, р/р 7001 АБ "Південний", МФО 328209, ) 903 343,93 грн. заборгованості, 7 243,31 грн. 3% річних та 18 211,73 грн. судового збору. Копію ухвали надіслано учасникам провадження у даній справі. Дублікат наказу надіслано стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт".

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, 07.03.2018 Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги та поновити Товариству строк для апеляційного оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2018 у справі № 901/2028/13 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог ТОВ "Хеліпорт" відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 поновлено Публічному акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 901/2028/13. Завершено підготовчі дії у справі № 901/2028/13. Призначено справу до розгляду на 12.04.2018.

Представник стягувача у судовому засіданні 12.04.2018 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 901/2028/13 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Представник боржника у судовому засіданні 12.04.2018 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 901/2028/13 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог ТОВ "Хеліпорт" відмовити повністю.

Представники органу ДВС у судове засідання 12.04.2018 не з'явились, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, враховуючи те, що в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 доведено до відома учасників судового процесу, що нез'явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, а також положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників органу ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.07.2013 у справі № 901/2028/13 задоволені частково позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Хеліпорт», присуджено до стягнення з публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» 903 343,93 грн. заборгованості, 7 243,31 грн. 3% річних та 18 211,73 грн. судового збору.

24.09.2013 на примусове виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.07.2013 у справі № 901/2028/13, виданий відповідний наказ.

22.01.2018 до Господарського суду Київської області надійшла заява від 19.01.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеліпорт» про видачу дублікату судового наказу у справі № 901/2028/13.

Заява мотивована тим, що Центральним відділом Державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим відкрито виконавче провадження № 40041299 з виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.07.2013, проте в результаті тимчасової анексії АР Крим та м. Севастополя, останній звертався до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції із заявою про відновлення виконавчого провадження № 40041299, разом із оригіналом наказу суду. Проте, Шевченківським відділом державної виконавчої служби було надано довідку № дв/32 від 20.10.2017, в якій останній повідомив про те, що заявник дійсно звертався до ДВС із заявою про відновлення виконавчого провадження, додаючи оригінал наказу суду від 24.09.2013, проте який на виконанні ДВС не перебуває та втрачено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Внаслідок збройної агресії Російської Федерації територія Автономної Республіки Крим з 20.02.2014 визначається тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Із настанням вказаної дати на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим діяльність державних органів, утворених відповідно до Конституції і Законів України, є неможливою з незалежних від стягувача та боржника причин.

Так, згідно з частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на вказані норми Закону, акти (рішення, документ) видані виконавчими органами Російської Федерації на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим з виконання наказу суду, виданого на виконання рішення у даній справі, були б недійсними і не створювали б правових наслідків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, встановлено змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд, зокрема, господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно з ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 3 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа.

Як вбачається із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" про видачу дублікату наказу у справі № 901/2028/13 стягувачем додані документи, а саме: постанова від 07.10.2013 Центрального відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 40041299 за наказом господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.09.2013 у справі № 901/2028/13; заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеліпорт» до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Київ про відновлення виконавчого провадження № 40041299 від 07.10.2013.

Також до вказаної вище заяви додано довідку-відповідь № дв/32 від 20.10.2017 Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції, якою підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліпорт» 07.12.2015 дійсно зверталось із заявою про відновлення виконавчого провадження, разом із оригіналом виконавчого документу. Працівником підрозділу з обліку і доставки документів відділу зазначену заяву було передано державному виконавцю Козловському Г.В., проте згідно з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 20.10.2017 зазначений виконавчий документ на виконані у відділі не перебуває, відібрати пояснення з приводу знаходження відповідного виконавчого документа не виявляється можливим, у зв'язку із звільненням державного виконавця з займаної посади. Тобто, виконавчий документу справі № 901/2028/13 є втраченим.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що стягувач звертався до відділу державної служби, а також вбачається, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40041299, однак, доказів завершення виконавчого провадження матеріали справи не містять, у зв'язку із чим строк пред'явлення виконавчого документу до виконання вважається перерваним, а заява про видачу дублікату наказу суду від 24.09.2013 у справі № 901/2028/13 до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов'язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Однією з ознак справедливості є імплементаційність, тобто органічне поєднання вимог правової визначеності судового акту з його неухильним виконанням.

Враховуючи обставини справи, те, що з моменту окупації території Автономної Республіки Крим діяльність державних органів, а отже і органів Державної виконавчої служби, утворених відповідно до Конституції і Законів України, є неможливою та те, що строк пред'явлення наказу до виконання не пропущений, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеліпорт» про видачу дублікату наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.09.2013 у справі № 901/2028/13 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також слід зазначити, що підставою для звернення стягувача із заявою про видачу дублікату наказу в даному випадку є не втрата стягувачем або органом ДВС первинного наказу, а те, що внаслідок збройної агресії РФ територія ПРК з 20.02.2014 визначається тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України", внаслідок чого, матеріали виконавчого провадження слід вважати втраченими.

Таким чином, колегія суддів апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, та вважає, що правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі 901/2028/13, зазначені скаржником у апеляційній скарзі та для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", відсутні.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 901/2028/13.

Скаржником на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заяви про видачу дублікату наказу, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 255, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 901/2028/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 901/2028/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено та підписано 12.04.2018.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

С.Р. Станік