ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 м. Київ

Справа № 910/672/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ";

до товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ-А";

про: стягнення 256.911,21 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (далі – позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ-А" (далі – відповідач) про стягнення 256.911,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не здійснена оплата за надані останньому позивачем послуги централізованого опалення, в результаті чого в період з жовтня 2016 по квітень 2017 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 256.911,21 грн., з яких: 120.960,15 грн. - основна заборгованість, 120.960,15 грн. - пеня, 3.194,06 грн. - 3 % річних та 11.796,85 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/672/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 28.02.2018.

В судовому засіданні 28.02.2018 суд на місці ухвалив: закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.04.2018, про що відповідача повідомлено ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2018.

Ухвала від 02.03.2018 надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, у розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв’язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

До господарського суду надійшли пояснення представника позивача, які залишені судом без розгляду з підстав, викладених в ухвалі від 02.04.2018 № 910/672/18.

Представник відповідача звернувся до суду із запереченнями на позов, які залишені судом без розгляду з підстав, викладених в ухвалі від 02.04.2018 № 910/672/18.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 02.04.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Надання послуг з централізованого опалення ат постачання гарячої води в будинку № 6/14 по проспекту Праці у м. Києві здійснюється позивачем.

До 01.09.2016 51/100 частиною групи приміщень 157 у вказаному вище будинку користувалося публічне акціонерне товариство "КЛАСИКБАНК" на підставі договору оренди від 11.05.2014, укладеного з відповідачем, як власником приміщення, на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2008 № 2534.

В подальшому, між сторонами договору від 11.05.2014 укладено додаткову угоду № 2, відповідно до якої сторони вирішили розірвати договір від 11.05.2014 з 31.08.2016.

Відтак, з 01.09.2016 обов’язок з оплати послуг з централізованого опалення вказаних вище приміщень покладено на відповідача, як власника таких приміщень.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача зобов’язання з оплати наданих позивачем послуг з централізованого опалення в період з жовтня 2016 по квітень 2017, визначених на підставі розрахунку фактичного споживання, що призвело до виникнення у відповідача пере позивачем заборгованості в сумі 120.960,15 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов’язання, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 120.960,15 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 3.194,06 грн. та інфляційних втрат в сумі 11.796,85 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція також зазначена у постанові ВСУ від 30.10.2013 № 6-59цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі – Закон), плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 32 Закону передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (далі – Правила) визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості з наданих позивачем послуг з централізованого опалення в період з жовтня 2016 по квітень 2017 сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 120.960,15 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов’язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов‘язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону встановлено, що споживач зобов'язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у встановлений законом строк, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 120.960,15 грн., 3 % річних в сумі 3.194,06 грн. та інфляційних втрат в сумі 11.796,85 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ-А" (02094, М.КИЇВ, ДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОН, БУЛЬВАР ПРАЦІ, БУДИНОК 6/14, ідентифікаційний код: 19254677) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (01011, М.КИЇВ, ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ ПАНАСА МИРНОГО, БУДИНОК 28, ОФІС 20, ідентифікаційний код: 37739041) основну заборгованість в сумі 120.960 (сто двадцять тисяч дев’ятсот шістдесят) грн. 15 коп.; пеня в сумі 120.960 (сто двадцять тисяч дев’ятсот шістдесят) грн. 15 коп.; 3 % річних в сумі 3.194 (три тисячі сто дев’яносто чотири) грн. 06 коп.; інфляційні втрати в сумі 11.796 (одинадцять тисяч сімсот дев’яносто шість) грн. 85 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 3.853 (три тисячі вісімсот п’ятдесят три) грн. 67 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05 квітня 2018 року

Cуддя С.В. Балац