ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05.04.2018м. Дніпро№ 904/1357/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Первушин Ю.Ю., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз", м. Київ

боржник: Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України в особі філії "Криничанський райовтодор", м. Дніпро

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз", м. Київ про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України в особі філії "Криничанський райовтодор", м. Дніпро заборгованості у сумі 95 624,70 грн., інфляційних в розмірі 5 374,07 грн., 3 % річних в розмірі 1155,35 грн. та пені в розмірі 11 553,48 грн.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Заявник посилається на договір №Г17/05-15 від 30.05.2017 року на постачання природного газу, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз" та філією "Криничанський облавтодор", Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія ""Автомобільні дороги України". За умовами зазначеного договору постачальник зобов'язується передавати у власність споживачу природній газ, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятого обсягу газу, на умовах цього договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз" звернулось до суду із заявою про видачу наказу про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу в розмірі 113707,60 грн.

Як вбачається з поданої заяви, до складу заявленої суми боргу включено суму основного боргу в розмірі 95 624,70 грн., інфляційні в розмірі 5 374,07 грн., 3 % річних в розмірі 1155,35 грн. та пеня в розмірі 11 553,48 грн.

Пеня в розмірі 11 553,48 грн. нараховані заявником внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором на постачання природного газу.

Судом встановлено, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз" про стягнення з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України в особі філії "Криничанський райовтодор", м. Дніпро пені в розмірі 11 553,48 грн. , 3 % річних в розмірі 1155,35 грн. інфляційних в розмірі 5374,07 грн. не відповідають приписам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою з огляду на наступне:

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приймаючи до уваги положення статті 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є видами штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Суд звертає увагу, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів (у даному випадку договору поставки природного газу), інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитору зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги про сплату нарахувань передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України у зв'язку з порушенням грошових зобовязань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобовязанням, а є заходом відповідальності за порушення зобовязань.

Зазначені обставини у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз" про видачу наказу оформлена з порушенням вимог, встановлених п.п.1,3 ч.1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, заявник має право повторно звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України в особі філії "Криничанський райовтодор", м. Дніпро заборгованості за договором на постачання природного газу №Г17/05-15 від 30.05.2017 року.

З урахуванням викладеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз", м. Київ про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України в особі філії "Криничанський райовтодор", м. Дніпро заборгованості у сумі 95 624,70 грн., інфляційних в розмірі 5 374,07 грн., 3 % річних в розмірі 1155,35 грн. та пені в розмірі 11 553,48 грн. - задоволенню не підлягає.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України в частині вимог про стягнення з боржника суми основного боргу, пені та штрафу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз", м. Київ у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогами до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України в особі філії "Криничанський райовтодор", м. Дніпро про стягнення заборгованості у сумі 95 624,70 грн., інфляційних в розмірі 5 374,07 грн., 3 % річних в розмірі 1155,35 грн. та пені в розмірі 11 553,48 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 05.04.2018

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1