ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 17/36

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представника Генеральної прокуратури України - Іващенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2017

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017

за скаргою Заступника прокурора Кіровоградської області

на дії Фортечного районного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

у справі № 17/36

за позовом Першого заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради

до Дочірнього підприємства "Теплоенергоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології"

про стягнення 1 322 067, 41 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2010 у справі № 17/36 (суддя Таран С.В.) стягнуто з відповідача на користь позивача 1 322 067, 41 грн. боргу. Також стягнуто з відповідача в доход державного бюджету 13 220, 67 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012 (колегія суддів у складі: Герасименко І.М. - головуючий, Кузнецова І.Л., Сизько І.А.) рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2010 змінено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 241 924, 10 грн. боргу, 12 419, 24 грн. державного мита та 221, 70 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 05.02.2014 задоволено заяву Заступника прокурора Кіровоградської області № 05/2/3-5вих-14 від 11.01.2014 про видачу дубліката наказу № 17/36 від 11.04.2012.

У лютому 2017 року Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради звернулось до Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області № 17/36.

Державним виконавцем Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький (далі - державним виконавцем) 01.03.2017 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки стягувачем не надано доказів сплати авансового внеску.

У березні 2017 року Прокуратура Кіровоградської області звернулась до Фортечного відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження в порядку п. 2 ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем 30.03.2017 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не надано доказів сплати авансового внеску.

26.05.2017 Прокуратура Кіровоградської області повторно звернулась до Фортечного відділу ДВС із заявою № 05-1123вих-17 про відкриття виконавчого провадження в порядку п. 2 ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

02.06.2017 державним виконавцем повторно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не надано доказів сплати авансового внеску.

26.06.2017 Заступник прокурора Кіровоградської області звернувся до Господарського суду Кіровоградської області зі скаргою (№ 05-1341вих-17 від 22.06.2017) на дії Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, у якій просив: визнати дії державного виконавця щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - судового наказу № 17/36 незаконними; скасувати повідомлення державного виконавця від 02.06.2017 про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа; зобов'язати Фортечний відділ ДВС прийняти до виконання наказ № 17/36 та розпочати його примусове виконання.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2017 (суддя Макаренко Т.В.), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 (колегія суддів у складі: Дармін М.О. - головуючий, Березкіна О.В., Іванов О.Г.), скаргу Заступника прокурора Кіровоградської області № 05-1341вих-17 від 22.06.2017 у справі № 17/36 відхилено.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого та постановою апеляційного господарських судів, Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права та прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити.

В обгрунтування неправильного застосування судами норм процесуального права заявник касаційної скарги посилається на те, що законодавство надає прокурору, як незалежному учаснику виконавчого провадження, право отримати наказ в суді, самостійно звертатись до органів ДВС із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа у разі представництва інтересів держави в суді, при цьому без сплати авансового внеску та без надання доказів його сплати самим стягувачем. Крім цього, у випадках звернення державних органів, яким є прокуратура, до органів ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження вимоги Закону України "Про виконавче провадження" щодо сплати авансового внеску не застосовуються, а Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради виконує специфічні функції держави на місцевому рівні, а тому звільняється від сплати авансового внеску як орган, що виконує функції органів державної виконавчої влади.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2018 відкрито провадження за касаційною скаргою, призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.04.2018 та встановлено строк на подання відзивів на касаційну скаргу та доказів надсилання їх копій іншим учасникам справи до 15.03.2018.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли відзив Фортечного районного відділу ДВС м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на касаційну скаргу, який колегія суддів не бере до уваги, оскільки він поданий поза межами строку, встановленого ухвалою від 15.02.2018, та без доказів надсилання його копій іншим учасникам справи всупереч вимогам ст. 295 ГПК України та ухвали Касаційного господарського суду від 15.02.2018.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також надійшов відзив Управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького, який колегія суддів не бере до уваги, оскільки він поданий без доказів надсилання його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи, всупереч вимогам ст. 295 ГПК України та ухвали Касаційного господарського суду від 15.02.2018.

Заслухавши доповідь головуючого судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника прокуратури, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги Заступника прокурора Кіровоградської області на дії Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради, яке є стягувачем за наказом від 11.04.2012 № 17/36, не є державним органом, а за організаційно-правовою формою є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування. У зв'язку з цим управління не звільнено від сплати авансового внеску згідно з положеннями ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", а тому звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження прокурор повинен був до такої заяви долучити документ про сплату саме стягувачем авансового внеску, що прокурором зроблено не було, а тому дії держаного виконавця з повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" є правомірними.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII) (далі - Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Статтею 19 Закону передбачено, що право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до ст. 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Частиною 2 ст. 26 Закону передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

При цьому від сплати авансового внеску звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Судами обох інстанцій встановлено, що Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради, яке є стягувачем за наказом від 11.04.2012 № 17/36, не є державним органом, а за організаційно-правовою формою є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ГПК України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Судами обох інстанцій встановлено, що Перший заступник прокурора Кіровоградської області звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом в інтересах держави в особі Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради, припиненого відповідно до п. 6 рішення Кіровоградської міської ради третьої сесії шостого скликання № 78 від 27.01.2011 "Про структуру, загальну чисельність та штати апарату Кіровоградської міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів Кіровоградської міської ради" шляхом приєднання до Головного управління житлового комунального господарства Кіровоградської міської ради (юридична особа), яке є правонаступником припиненої юридичної особи.

Відповідно до п. 1.10 Положення про управління власності та приватизації комунального майна, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 24.02.2011 № 228, управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради є правонаступником прав та обов'язків департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради, діяльність якого припинено шляхом поділу, в частині завдань та функцій його структурного підрозділу управління комунального майна.

Відтак, Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради, як орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних відносинах, набув у даному випадку статусу позивача у справі та в подальшому, відповідно до наказу Господарського суду Кіровоградської області № 17/36 від 11.04.2012, - статусу стягувача.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Враховуючи викладене та встановлення судами того, що Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради, яке є стягувачем за наказом, не є державним органом, а за організаційно-правовою формою є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування і у зв'язку з чим останній не звільнений від сплати авансового внеску, згідно вимог ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", Касаційний господарський суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження прокурор повинен був до такої заяви долучити документ про сплату саме стягувачем авансового внеску, а відтак, за відсутності документу про сплату авансового внеску, державним виконавцем правомірно повернено заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи, викладені у касаційній скарзі, зазначених висновків не спростовують.

Таким чином, Касаційний господарський суд дійшов висновку, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2017 про відмову у задоволенні скарги Заступника прокурора Кіровоградської області № 05-1341вих-17 від 22.06.2017 на дії Фортечного районного відділу ДВС м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у справі № 17/36 прийняті судами у відповідності фактичних обставин та вимог закону і підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2017 у справі № 17/36 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.