ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2744/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1по довіреності

від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департамента комунальної власності Одеської міської ради ( вул.Артилерійська,1,Одеса,Одеська область,65039) до відповідача: Мале підприємство "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (вул.Катерининська,1,Одеса,Одеська область,65026) про стягнення 14804,68 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Мале підприємство "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 14804,68 грн., а саме: 12285,51грн.- заборгованість з орендної плати, 2519,17 грн. - пеня. Також позивач просить стягнути з відповідача 1600грн. судового збору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на за порушення відповідачем умов договору оренди №99/35 від 20.04.2015.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/2744/17.

У звязку з набранням 15.12.2017 р. чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII господарським судом Одеської області постановлено ухвалу від 21.12.2017 р. про розгляд даної справи № 916/2744/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. При цьому вказаною ухвалою суду підготовче засідання призначено на 15 січня 2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.01.2018року відкладено підготовче засідання на 05 лютого 2018року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.02.2018року продовжено строк підготовчого засідання до 21.03.2018року та відкладено підготовче засідання на 05 березня 2018року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2018року закрито підготовче провадження у справі № 916/2744/17 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "28" березня 2018 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою „за закінченням терміну зберігання. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.03.2018року, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

20 квітня 2015 року між Малим підприємством "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю ( далі за текстом відповідач, орендар) та Департамент комунальної власності Одеської міської ради ( далі за текстом- позивач, орендодавець) був укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 99/35 (далі за текстом - Договір).

За умовами Договору (п.1.1.) орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 164,4кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 19.

26.06.2017року договір оренди було розірвано за згодою сторін, та відповідно до акту приймання-передачі МП „Картопляники у вигляді ТОВ передало, а Департамент прийняв нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 164,4кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 19.

Однак, як стверджує позивач, на момент здійснення передачі обєкта оренди у відповідача залишився обовязок щодо сплати орендної плати.

Також, відповідно до п. 5.2. договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 діями порушив права та законні інтереси Департамента комунальної власності Одеської міської ради, позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача 12285,51грн.- заборгованість з орендної плати, 2519,17 грн. - пеня та судові витрати у розмірі 1600грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Статтею 286 ГК визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Частиною 6 статті 283 ГК визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. І статті 759 ЦК за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 статті 762 ЦК визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частина 5 визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи те, що об'єктом договору є майно, що належить територіальній громаді м. Одеси на праві комунальної власності слід звернути увагу на положення спеціального Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Стаття 10 зазначеного Закону встановлює, що істотною умовою договору оренди, зокрема, є орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 зазначеного Закону орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

За відсутності добровільного відшкодування заборгованості, позивач звернувся з Претензією № 01-13/3599 від 31.07.2017року до відповідача про повернення боргу з орендної плати, але претензія залиштлась не виконаною.

Так, судом встановлено наявність заборгованості відповідача з орендної плати у розмірі 12285,51 грн., у звязку з чим позовна вимога позивача підлягає судом задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за Договором пеню у розмірі 2519,17грн.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.2. договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 зазначеного Закону передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, тому суд задовольняє позов у частині стягнення пені в сумі 2519,17грн..

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 2519,17грн., підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати орендної плати та пені до суду не надано.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Департамента комунальної власності Одеської міської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з Мале підприємство "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Катерининська, 1, Одеса, Одеська область, 65026, ) на користь Департамента комунальної власності Одеської міської ради (вул.Артилерійська,1,Одеса,Одеська область,65039, ) 12285 (дванадцять тисяч двісті вісімдесят пять) грн. 51коп. заборгованість з орендної плати, 2519 (дві тисячі пятсот девятнадцять)грн. 17коп. - пені та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06 квітня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов