ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" квітня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2642/17

За позовом: Приватного підприємства "ТЕРРА ВІТА" (67322, Одеська область, Березівський район, с. Ставкове, б. 3, код ЄДРПОУ - 32503180)

До відповідача: Березівської районної державної адміністрації Одеської області (67300, Одеська область, м. Березівка, пл. Т.Г.Шевченка, б. 1, код ЄДРПОУ - 04056888)

За участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Розквітівської сільської ради Об'єднаної територіальної громади (67324, Одеська область, Березівський район, с. Розквіт, вул. Миру, б. 1, код ЄДРПОУ - 40146613), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, б. 83, код ЄДРПОУ - 39765871).

про визнання таким, що втратив чинність державного акта на право колективної власності на землю

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Лазуренко Є.С.

Представники:

Від позивача: Яриловець Д.А. - на підставі довіреності № 01-09-17 від 25.09.17 р.;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи (Розквітівської сільради): Лозов В.В. - голова

Від третьої особи (ГУ Держгеокадастру): Ярошенко Г.Ю. - на підставі довіреності № 31-15-0.61-639/2-18 від 12.01.18 р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач-Приватне підприємство (далі- ПП) "ТЕРРА ВІТА" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Березівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання таким, що втратив чинність Державного акта на право колективної власності на землю серії ОД 04-14-001 від 20.07.1995р., виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім..Ведути, та припинення права колективної власності сільськогосподарського підприємства ім.Ведути на земельну ділянку, розташовану на території Розквітівської сільської ради Об'єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області, зазначену у Державному акті на право колективної власності на землю серії ОД 04-14-001 від 20.07.1995р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.11.2017р. порушено провадження у справі №916/2642/17 , прийнято позовну заяву до розгляду та залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Розквітівську сільську раду Об'єднаної територіальної громади та Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

Згідно заяви, що надійшла до суду 06.12.2017р. , позивач відмовився від вимоги щодо припинення права колективної власності сільськогосподарського підприємства ім.Ведути на земельну ділянку, розташовану на території Розквітівської сільської ради Об'єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області, зазначену у Державному акті на право колективної власності на землю серії ОД 04-14-001 від 20.07.1995р.

З урахуванням зазначеного, судом розглядається лише вимога позивача про визнання таким, що втратив чинність Державного акта на право колективної власності на землю серії ОД 04-14-001 від 20.07.1995р., виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім.Ведути.

Ухвалою суду від 19 грудня 2017 р., з урахуванням набрання 15.12.2017р. чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VII, справу № 916/2642/17 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач - Березівська районна державна адміністрація Одеської області, згідно відзиву на позовну заяву, проти позову не заперечує.

Третя особа на стороні відповідача , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Розквітівська сільська рада Об'єднаної територіальної громади проти позову не заперечує.

Третя особа на стороні відповідача , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області проти позову не заперечує з мотивів, викладених у поясненнях по справі.

Позивач у справі - ПП "ТЕРРА ВІТА" зазначає, що в червні 2017р. підприємство, в особі директора, звернулося до Березівської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення необроблюваної земельної ділянки, орієнтовною площею 30 га - угідь, в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства на території Розквітівської сільської ради Об'єднаної територіальної громади. Але, отримало відмову.

12 червня 2017р. ПП "ТЕРРА ВІТА" звернулося до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, площею 30 га, на території Розквітівської сільської ради Об'єднаної територіальної громади, у відповідності до графічного матеріалу, що не обробляється.

Листом від 06.07.2017р. за №В-11865/0-6295/6-17 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області у відповідь на зазначену заяву повідомило, що земельна ділянка, яку ПП "ТЕРРА ВІТА" бажає взяти в оренду, пропонується до відведення за рахунок земель колективної власності, адже, зазначена земельна ділянка не була повернута до земель державної чи комунальної власності , і право власності на неї підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю. За таких обставин, до компетенції жодного органу місцевого самоврядування або виконавчої влади не належить розпорядження зазначеною земельною ділянкою.

Позивач зазначає, що 08 вересня 2017р. Відділом у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області було надано інформацію щодо земель колишнього КСП ім.Ведути , згідно якої на території Розквітівської сільської ради Об'єднаної територіальної громади КСП ім.Ведути 20.07.1995р. Ставківською сільською радою було видано Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001, згідно якого КСП передано у колективну власність 6547,6 га землі в межах згідно з планом. В 1995-1997р.р. розроблено Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї).

Згідно інформації, що міститься у листі Відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 05.12.2017р. за №838/104-17 , у 2000 р. розроблена Схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім.Ведути Березівського району Одеської області. Згідно складу земель колективної власності, приведеному у додатку №2 Схеми, із загальної площі 5885,48 га земель колективної власності підлягають поділу 5066,62 г , в тому числі 4990,72 га ріллі, 75,90 га багаторічних насаджень. З них:- площа земель колективної власності , що підлягає поділу -5066,62 га; землі , що не підлягають паюванню та поділу -819,06 га, із них: не підлягають поділу 3,8 га багаторічні насадження, 503,87 га пасовищ, не підлягають паюванню 311,39 га (несільськогосподарські угіддя). Згідно списку членів КСП ім.Ведути всі 1488 осіб отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) на фізичну площу 5066,62 га, з них 1467 - отримали державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів. Невитребувані сертифікати на право на земельну частку (пай) у відділі відсутні. Таким чином, залишилось із земель , що підлягали поділу земельні ділянки площею 819,06 га, які не розподілені між членами КСП ім.Ведути та фактично продовжують залишатись у колективній власності.

Позивач зазначає, що в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України КСП ім.Ведути не значиться, отже, воно припинило свою діяльність ще до моменту створення зазначеного Реєстру у 1998р. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001 від 20.07.1995р. , виданий КСП ім.Ведути, яке вже ліквідоване, формально є таким, що не породжує жодних правових наслідків, а також є таким, що створює перешкоди в реалізації права позивача щодо отримання земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства відповідно до ст.123 Земельного кодексу України.

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд визнати таким , що втратив чинність Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 04-14-001 від 20.07.1995р., виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім.Ведути.

Відповідач - Березівська районна державна адміністрація Одеської області проти позову не заперечує, та зазначає, що КСП ім..Ведути 20.07.1995р. Ставківською сільською радою , на підставі рішення Ставківської сільської ради народних депутатів від 19.04.1995р. №6, було видано Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001, згідно якого КСП передано у колективну власність 6547,6 га землі в межах згідно з планом. В 1995-1997р.р. розроблено Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї).

Згідно архівної довідки від 09.11.2017р. №131 КСП ім.Ведути с.Ставкове Березівського району зареєстровано в журналі обліку реєстрації підприємницької діяльності - юридичних осіб Березівського району за №75 від 13.02.1997р. Згідно журналу обліку реєстраційних справ скасованих суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб КСП ім.Ведути с.Ставкове Березівського району з 14.02.2000р. (запис №93) припинило свою підприємницьку діяльність .

Але, Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001 залишився чинним.

З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що станом на даний час відсутній законодавчий механізм передачі земель колективної форми власності до державної , відповідач вважає за можливе визнати Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001 , згідно якого КСП передано у колективну власність 6547,6 га землі в межах згідно з планом, таким , що втратив чинність у судовому порядку, адже, станом на даний час , у зв'язку із невизначеністю стані земельних ділянок, що не були розпайовані, ці землі не використовуються.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Розквітівська сільська рада Об'єднаної територіальної громади проти позову не заперечує. При цьому, тертя особа зазначила, що на земельну ділянку, на яку претендує позивач, колективному сільськогосподарському підприємству ім.Ведути був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 04-14-001 від 20.07.1995р. Згідно даного акта було видано 1488 Сертифікатів на право на земельні ділянки, які , в свою чергу, належним чином були оформлені своїми власниками. Не витребуваними залишились 14 Сертифікатів.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області проти позову не заперечує з мотивів, викладених у поясненнях по справі та зазначає, що відповідно до вимог ст.15-1 , ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. №308, Управління з 01.01.2013р. розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством , на території Одеської області.

Третя особа зазначає, що на адресу Управління 12.06.2017р. надійшла заява голови ПП "ТЕРРА ВІТА" Ведути В.Г. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 20 га на території Березівського району Одеської області в оренду для ведення фермерського господарства. Під час розгляду заяви було встановлено, що зазначена земельна ділянка відводиться за рахунок земель колишньої колективної власності. Відповідно до роз'яснень Держземагенства України від 16.09.2013р. за №22-28-0.13-16472/2-13 якщо земельні ділянки не повернуті до земель державної чи комунальної власності право на них підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, і розпорядження вказаними земельними ділянками не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного ст.122 земельного кодексу України, а землі залишаються у колективній власності. З урахуванням зазначеного, було відмовлено голові ПП "ТЕРРА ВІТА" Ведуті В.Г. у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 20 га на території Березівського району Одеської області в оренду для ведення фермерського господарства.

Третя особа також зазначила, що на час проведення паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств, установ, організацій, діючи на той час Земельний кодекс України від 18.12.1990р., Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963р., та Закон України «Про власність» визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна.

Відповідно до ст.23 Земельного кодексу від 18.12.1990р. право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до ст.5 Земельного кодексу від 18.12.1990р. земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Третя особа зазначає, що проведення паювання переданих у колективну власність земель здійснювалося відповідно до Указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994р. №666/94, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р., «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 03.12.1999р. №1529/99 та прийнятими у їх розвиток відомчими нормативно-правовими актами (зокрема, Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств та організацій, затверджені наказом Держкомзему, Мінсільгносппроду та УААН від 04.06.1996р. за №47/172/48). Пунктами 2 та 4 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлювалось, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю.

Згідно пунктів 1,2 , 6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п.п.1,3,1.5,2.7,3.9 Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств та організацій передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснюється після складання "Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)" (далі - Схеми). Схеми складаються за участю керівників і спеціалістів колективних сільськогосподарських підприємств (організацій), сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємств), затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів цих підприємств і організацій та погоджуються районними (міськими) державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад). На Схемі виділяються земельні масиви, що можуть бути поділені на земельні частки (паї) без обмежень в часі, в тому числі ділянки першочергової приватизації, а також земельні масиви, які поділяються на земельні частки (паї) після закінчення певного технологічного сільськогосподарського циклу. Технічна документація є підставою для прийняття рішення місцевою радою про видачу державного акта на право приватної власності на землю, з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної (міської) державної адміністрації (виконавчого комітету міської Ради).

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області зазначає, що в 2000 р. розроблено Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім..Ведути Березівського району Одеської області. Згідно складу земель колективної власності , приведеному у додатку 2 Схеми, із загальної площі 5885, 48 га земель колективної власності підлягають поділу 5066,62 га , в тому числі 4990,72 га ріллі , 75,90 га земель багаторічних насаджень .З них: площа земель колективної власності , що підлягає поділу -5066,62 га; землі , що не підлягають паюванню та поділу - 507,67 га, з них 3,8 га багаторічні насадження, 503,87 га пасовищ, не підлягають паюванню 311,39 га (несільськогосподарські угіддя). Згідно списку членів КСП ім.Ведути всі 1488 осіб отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) на фізичну площу 5066,62 га, з них 1467 - отримали державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів. Невитребувані сертифікати на право на земельну частку (пай) у відділі відсутні. Таким чином, залишилось із земель, що підлягали поділу земельні ділянки площею 507,67 га, які не розподілені між членами КСП ім.Ведути та фактично продовжують залишатись у колективній власності.

Третя особа також зазначила, що відповідно до ч.3 ст.78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Отже, право колективної власності на землю не передбачено законодавством.

Крім того, третя особа зазначила, що відповідно до ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. За таких обставин, у зв'язку із ліквідаціє. КСП ім. Ведути не переведенням земель колишньої колективної власності до земель державної власності, Державний акт на право колективної власності на землю серії ОД 04-14-001 від 20.07.1995р., виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім.Ведути є чинним, і вирішити питання щодо визнання його таким, що втратив чинність можливо лише в судовому порядку, адже нормами законодавства такий механізм не передбачений.

Розглянув матеріали справи , на підставі норм чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Судом встановлено, що КСП ім.Ведути 20.07.1995р. Ставківською сільською радою, на підставі рішення Ставківської сільської ради народних депутатів від 19.04.1995р. №6, було видано Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001 , згідно якого КСП передано у колективну власність 6547,6 га землі в межах згідно з планом.

Проведення паювання переданих у колективну власність земель здійснювалося відповідно до Указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994р. №666/94, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р., «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 03.12.1999р. №1529/99 та прийнятими у їх розвиток відомчими нормативно-правовими актами (зокрема, Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств та організацій, затверджені наказом Держкомзему, Мінсільгносппроду та УААН від 04.06.1996р. за №47/172/48).

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлювалось, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю.

Згідно пунктів 1, 2, 6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п.п.1,3,1.5,2.7,3.9 Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств та організацій передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснюється після складання "Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)" (далі - Схеми). Схеми складаються за участю керівників і спеціалістів колективних сільськогосподарських підприємств (організацій), сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємств), затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів цих підприємств і організацій та погоджуються районними (міськими) державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад). На Схемі виділяються земельні масиви, що можуть бути поділені на земельні частки (паї) без обмежень в часі, в тому числі ділянки першочергової приватизації, а також земельні масиви, які поділяються на земельні частки (паї) після закінчення певного технологічного сільськогосподарського циклу. Технічна документація є підставою для прийняття рішення місцевою радою про видачу державного акта на право приватної власності на землю, з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної (міської) державної адміністрації (виконавчого комітету міської Ради).

Відповідно до вимог ст.15-1, ч.4 ст.122 Земельного кодексу України , п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. №308, Управління з 01.01.2013р. розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області.

За даними Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в 2000 р. розроблено Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім..Ведути Березівського району Одеської області. Згідно складу земель колективної власності , приведеному у додатку 2 Схеми, із загальної площі 5885, 48 га земель колективної власності підлягають поділу 5066,62 га, в тому числі 4990,72 га ріллі , 75,90 га земель багаторічних насаджень .З них: площа земель колективної власності , що підлягає поділу -5066,62 га; землі , що не підлягають паюванню та поділу - 507,67 га, з них 3,8 га багаторічні насадження, 503,87 га пасовищ, не підлягають паюванню 311,39 га (несільськогосподарські угіддя). Згідно списку членів КСП ім.Ведути всі 1488 осіб отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) на фізичну площу 5066,62 га, з них 1467 - отримали державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів. Невитребувані сертифікати на право на земельну частку (пай) у відділі відсутні.

Таким чином, за даними Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, залишилось із земель , що підлягали поділу земельні ділянки площею 507,67 га , які не розподілені між членами КСП ім..Ведути та фактично продовжують залишатись у колективній власності.

При цьому, судом встановлено, що згідно архівної довідки від 09.11.2017р. №131 КСП ім.Ведути с.Ставкове Березівського району зареєстровано в журналі обліку реєстрації підприємницької діяльності - юридичних осіб Березівського району за №75 від 13.02.1997р. Згідно журналу обліку реєстраційних справ скасованих суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб КСП ім.Ведути с.Ставкове Березівського району з 14.02.2000р. (запис №93) припинило свою підприємницьку діяльність .

Згідно ст..30 Земельного кодексу України при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, розподіляються відповідно до установчих документів цих підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв). У разі недосягнення згоди це питання вирішується в судовому порядку. Земельні ділянки державної і комунальної власності, які перебували у користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, що ліквідуються, включаються до земель запасу або передаються у власність чи користування відповідно до цього Кодексу.

Крім того, згідно ст.78 Земельного кодексу України земля може знаходитися у державній, комунальній або приватній власності .

Отже, законодавець не передбачив можливості перебування земель у колективній власності.

За таких обставин, позовна заява ПП «ТЕРРА ВІТА» є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у зв'язку з чим підлягає задоволенню у частині земель, що не були розподілені між членами КСП ім.Ведути та на які не було видано сертифікати на право на земельну частку (пай).

Як вже зазначалося вище, залишилось із земель , що підлягали поділу земельні ділянки площею 507,67 га, які не розподілені між членами КСП ім.Ведути та фактично продовжують залишатись у колективній власності.

В решті позову, на думку суду, слід відмовити, адже, в ході розпаювання земель колективної власності, яке проводилося відповідно до положень чинного на той час законодавства, членами КСП ім.Ведути було отримано сертифікати на право на земельну частку (пай) саме виходячи з наявності Державного акта на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001, виданого на підставі рішення Ставківської сільської ради народних депутатів від 19.04.1995р. №6. Отже, визнання судом таким що втратив чинність зазначеного Державного акта в цілому, може призвести до порушення прав та охоронюваних інтересів осіб, які у свій час отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та у подальшому на підставі цих сертифікатів отримали право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів.

На думку суду, визнання Державного акта на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001 від 20.07.1995р. таким, що втратив чинність є засобом усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів права державної та комунальної власності, та дасть можливість ефективно використовувати земельні ділянки з метою наповнення місцевих бюджетів.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові втрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «ТЕРРА ВІТА» - задовольнити частково.

2. Визнати таким, що втратив чинність Державний акт на право колективної власності на землю Серія ОД-04-14-001 від 20.07.1995р., виданий Колективному сільськогосподарському підприємству ім.Ведути Ставківською сільською радою народних депутатів на підставі рішення від 19.04.1995р. №6, у частині земель площею 507,67 га, які не розподілені між членами КСП ім.Ведути та фактично продовжують залишатись у колективній власності.

3. Стягнути з Березівської районної державної адміністрації Одеської області (67300, Одеська область, м. Березівка, пл. Т.Г.Шевченка, б. 1, код ЄДРПОУ - 04056888) на користь Приватного підприємства «ТЕРРА ВІТА» ( 67322, Одеська область, Березівський район, с. Ставкове, б. 3, код ЄДРПОУ - 32503180) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13 квітня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога