РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2018Справа № 910/22520/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/22520/17

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області, м. Луцьк,

до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», м. Київ,

про стягнення 388,80 грн.,

без виклику учасників справи.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Волинській області (далі - Відділення) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - Банк) про стягнення неустойки у сумі 388,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Банком умов договору оренди державного нерухомого майна від 04.04.2006 №323 в частині своєчасного повернення майна з орендного користування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі №910/22520/17 та призначено її до розгляду на 16.01.2018.

Позивач 09.01.2018 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали від 14.12.2017.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункт 9 частини першої Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини п'ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у справі №910/22520/17 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2018 вирішено здійснювати розгляд справи №910/22520/17 у порядку спрощеного позовного провадження; запропоновано: - відповідачу у строк до 06.02.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 20.02.2018 подати відповідь на відзив.

Відповідач 24.01.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.04.2006 Відділенням (орендодавець) і Банком (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: частину приміщення (літер А-2) площею 4,2 кв.м. (реєстровий номер - 37950294.1.АААДЕГ787), що знаходиться за адресою: Володимирська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 35, та обліковується на балансі Володимир-Волинського управління Державної казначейської служби України Волинської області (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2012, виконаним суб'єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь-Експерт» і становить за незалежною оцінкою 8 306 грн. без врахування ПДВ (пункт 1.1 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- майно передається в оренду з метою використання орендарем для розміщення банкомату (пункт 1.2 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та акта приймання-передачі майна, підписаного орендарем і балансоутримувачем за погодженням з орендодавцем (пункт 2.1 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до держбюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 Договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6) співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (пункт 3.7 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- у разі припинення (розірвання) Договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно; закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (пункт 3.10 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- Договір укладено строком на 2 роки з 01.12.2013 до 30.11.2015 включно (пункт 10.1 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- зміни до умов Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін (пункт 10.3 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- за ініціативою однієї із сторін Договір може бути достроково розірваний за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством України та Договором (пункт 10.4 Договору);

- Договір продовжується за наявності письмової заяви орендаря за один місяць до закінчення терміну дії Договору (пункт 10.5 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором; зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід'ємною частиною Договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди (пункт 10.6 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- чинність Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін, за рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань за Договором або в інших випадках, передбачених законодавчими актами України; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря - юридичної особи (пункт 10.8 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6);

- якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення (пункт 10.14 Договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6).

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Судом встановлено, що 04.04.2006 балансоутримувач передав, а Банк прийняв частину приміщення (коридор) площею 4,2 кв.м., яке знаходиться по вул. Ковельській, 35, що підтверджується актом приймання-передачі №323.

Згідно з актом приймання-передачі від 01.12.2013, виходячи з умов додаткового договору від 29.11.2013 №6, балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: частину приміщення (літер А-2) площею 4,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 35, та обліковується на балансі Володимир-Волинське управління Державної казначейської служби Володимирської області.

Відповідно до постанови правління національного банку України від 10.06.2014 №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 №45 про початок здійснення процедури ліквідації Банка та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банка на період з 11.06.2014 по 10.06.2015 включно.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

22.09.2014 Відділення надіслало Банку повідомлення від 19.09.2014 №11-06-1822 про відмову від Договору у зв'язку з несвоєчасною сплатою орендної плати, яке відповідач отримав 23.09.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Згідно із статтею 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Таким чином, Договір припинив свою дію 23.09.2014.

Пунктом 3.10 Договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 №6) передбачено, що у разі припинення (розірвання) Договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно; закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Відповідно до акта приймання-передачі майна від 17.04.2015 Банк повернув, а балансоутримувач прийняв державне окреме індивідуально визначене майно: частину адміністративного приміщення (літер А-2), площею 4,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 35, та обліковується на балансі Володимир-Волинського управління Державної казначейської служби України Волинської області.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 №103 продовжено строк здійснення процедури ліквідації на 1 рік до 10.06.2016 включно та продовжено строк повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банка Куреного О.В. строком на 1 рік до 10.06.2016 включно.

Позивач зазначає, що оскільки відповідачем вчасно не було повернуто орендоване майно балансоутримувачу, Відділенням нараховано Банку за період з 31.03.2015 по 17.04.2015 неустойку за несвоєчасне повернення орендованого державного майна в сумі 388,80 грн.

Листом від 15.09.2015 №11-06-1906 Відділення просило Банк оплатити неустойку за несвоєчасне повернення орендованого державного майна за Договором в сумі 388,80 грн.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.06.2016 продовжено строки здійснення процедури ліквідації Банка на два роки по 10.05.2018.

Згідно з заявою від 11.01.2017 №11-06-71 позивач просив відповідача задовольнити у порядку черговості кредиторські вимоги Відділення у сумі 388,80 грн.

Банк листом від 09.02.2017 вих. №923 повідомив Відділення про те, що: Банк знаходиться в умовах ліквідації, відомості про що опубліковано у газетах «Урядовий кур'єр» (від 14.06.2014 №106(5235)) та «Голос України» (від 14.06.2014 №113(5863)); частиною п'ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування (у випадку з Банком - з 14.06.2014 по 14.07.2014 включно) кредитори мали право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банка; таким чином, Банк не має правових підстав включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банка грошові вимоги Відділення у сумі 388,80 грн.

Заявою від 16.02.2017 №11-06-369 про кредиторські вимоги позивач повторно звернувся до відповідача з проханням задовольнити кредиторські вимоги на суму 388,80 грн. в порядку черговості.

Листом від 28.02.2017 №2449 Банк відмовив Відділенню.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.05.2017 №2227 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано усі повноваження ліквідатора Банка Міхну Сергію Семеновичу з 06.06.2017.

Листом від 20.09.2017 №11-06-1979 позивач просить відповідача сплатити 388,80 грн. неустойки за несвоєчасне повернення Банком орендованого майна за Договором.

Листом від 17.10.2017 №1870 Банк повідомив Відділення про те, що не може порушити чинне законодавство України та включити грошові вимоги Відділення в сумі 388,80 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банка за відсутності підстав, передбачених статтями 46 і 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Частиною третьою статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, оскільки позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення повернення майна під час проведення ліквідації Банка, Відділенням подано до Банку заяву про вручення вимог кредитора у сумі 388,80 грн. після закінчення строку приймання вимог кредиторів, то вимоги позивача у сумі 388,80 грн. є погашеними.

Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.04.2018.

Суддя В.О. Демидов