ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р. Справа № 914/2026/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М. Кравчук

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області

на рішення господарського суду Львівської області від 04.12.2017р.

у справі № 914/2026/17

за позовом: заступника прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради

до: ТзОВ Гал-Дім

про: стягнення заборгованості в сумі 318268, 68 грн.

за участю представників:

від прокуратури ОСОБА_2 прокурор відділу.

від позивача ОСОБА_3 представник.

від відповідача ОСОБА_4 адвокат (ордер ЛВ №084761)

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Львівської області від 04.12.2017р., суддя Березяк Н.Є., в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

З даним рішенням не погодився заступник прокурора Львівської області і оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта судом першої інстанції невірно були застосовані строки позовної давності за заявою відповідача.

ТзОВ Гал-Дім подало відзив на апеляційну скаргу в якому просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, а рішення господарського суду Львівської області від 04.12.2017р. у справі №914/2026/17- скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2011 року між Виконавчим комітетом Винниківської міської ради та ТзОВ Гал-Дім (замовник) було укладено договір про пайову участь №53 будівництва 24-квартирного житлового будинку по вул.. Івасюка,54 у м. Винники, відповідно до якого замовник зобовязувався здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і у порядку, передбаченому цим договором.

За умовами п.2.2 Договору замовник зобовязувався сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники в сумі 318268,68 грн. протягом шестидесяти календарних днів з дня підписання даного договору. Дане зобовязання замовником виконано не було.

Заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради було заявлено позов до ТзОВ Гал-Дім, про стягнення заборгованості в розмірі 318 268,68 грн. із сплати пайового внеску.

Судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини третьої статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною пятою статті 40 вищезазначеного Закону встановлено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно з пунктом четвертим частини девятої статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Сторонами Договору встановлено (пункті 2.2. Договору), що відповідач зобовязаний сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники в сумі 318268,68 грн. протягом шестидесяти календарних днів з дня підписання даного договору .

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, доказів сплати пайового внеску у визначений Договором строк, а саме до 26.10.2011 року відповідач суду не надав. З огляду на викладене суд першої інстанції визнав невиконаним обовязок відповідача за даним договором в частині оплати пайового внеску.

Судом першої інстанції було застосовано строки позовної давності за заявою відповідача. При цьому місцевим судом було визначено початок перебігу строку позовної давності за цими правовідносинами з 26.10.2011.

Однак такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

При ухваленні рішення Господарського суду Львівської області судом першої інстанції було залишено поза увагою доводи прокурора-апелянта про те, що відповідачем вчинено дії, що свідчать про визнання свого боргу, а саме: звернення відповідача (ТзОВ «Гал-Дім») у 2013 році з позовом до Виконавчого комітету Винниківської міської ради про зарахування грошового внеску у розмірі 318 268,68 грн. у розмір пайової участі за договором №53 від 26.08.2011 перервало сплив строків позовної давності. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 06.08.2013 в адміністративній справі №2-а/463/100/13, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 позов ТзОВ «Гал-Дім» було задоволено зараховано пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники у розмірі 318 268,68 грн. на користь ТзОВ «Гал-Дім» у розмір пайової участі за договором №53 від 26.08.2011 про пайову участь на будівництво 24-квартирного житлового будинку по вул.. Івасюка,54 у м. Винники. Зазначені судові рішення скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.06.2017.

За таких обставин справи апеляційний суд приходить до висновку, що в період з 06.08.2013 по 13.06.2017 спору між сторонами не існувало, оскільки спірні правовідносини були врегульовані судовими рішеннями, які відповідно до вимог ст..124 Конституції України були обовязковими до виконання на всій території України. Після скасування вказаних судових рішень ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.06.2017 знову виник спір між сторонами з приводу невиконання відповідачем умов договору №53 від 26.08.2011 про пайову участь на будівництво 24-квартирного житлового будинку по вул.. Івасюка,54 у м. Винники.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з твердженням апелянта про те, що перебіг позовної давності для позивача по даному спору починається саме з червня 2017 року.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що долучені прокурором до матеріалів справи рішення Личаківського районного суду м. Львова та Львівського апеляційного адміністративного суду стосуються вимог ТзОВ «Гал-Дім» про зарахування пайового внеску із зобовязань в інших правовідносинах. Апеляційним судом досліджено, що даними судовими рішеннями зараховано пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники у розмірі 318 268,68 грн. на користь ТзОВ «Гал-Дім» у розмір пайової участі за договором №53 від 26.08.2011 про пайову участь на будівництво 24-квартирного житлового будинку по вул.. Івасюка,54 у м. Винники (т.1, а.с 128-132). В своєму позові прокурор просив стягнути з ТзОВ «Гал-Дім» заборгованість в розмірі 318 268,68 грн. із сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники за договором №53 від 26.08.2011 про пайову участь на будівництво 24-квартирного житлового будинку по вул.. Івасюка,54 у м. Винники. На думку апеляційного суду жодних розбіжностей нема правовідносини одні і ті ж.

За змістом ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України).

Судом першої інстанції невірно застосовано розяснення, викладені в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року

Відповідно до п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року ( із змінами і доповненнями), правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом слід мати на увазі таке.

У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

За змістом частини другої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК. Тому якщо господарським судом у прийнятті позовної заяви відмовлено (стаття 62 ГПК) або її повернуто (стаття 63 названого Кодексу), то перебіг позовної давності не переривається. Так само не перериває цього перебігу подання позову з порушенням правил підвідомчості справ.

Всупереч наведеній правовій позиції касаційної інстанції суд першої інстанції помилково вирішив, що звернення відповідача до суду та постанови Личаківського районного суду м. Львова та Львівського апеляційного адміністративного суду не свідчать про визнання ТзОВ «Гал-Дім» свого обовязку щодо сплати пайового внеску, хоча наявні всі дії та обставини, що свідчать про визнання боргу відповідачем.

За таких обставин справи апеляційний суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності для позивача по даному спору починається з червня 2017 року після скасування зазначених судових рішень ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.06.2017 року, а тому прокурором не пропущено строк позовної давності для звернення до суду про стягнення з ТзОВ «Гал-Дім» заборгованості в розмірі 318 268,68 грн. із сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники за договором №53 від 26.08.2011 про пайову участь на будівництво 24-квартирного житлового будинку по вул.. Івасюка,54 у м. Винники. Існування заборгованості та її розмір підтверджені матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 04.12.2017р. по справі №914/2026/17 винесене з порушенням вказаних норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд постановляє нове рішення, яким позов заступника прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради задовольняє повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Дім на користь Виконавчого комітету Винниківської міської ради до місцевого бюджету м. Винники 318268, 68грн. (триста вісімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень шістдесят вісім копійок) боргу зі сплати пайового внеску на розвиток та соціальної інфраструктури м. Винники.

Керуючись ст.ст. 269, 270,271,275, 277, 281, 282 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області задовольнити повністю.

Рішення господарського суду Львівської області від 04.12.2017 року у справі №914/2026/17 скасувати.

Постановити нове рішення, яким позов заступника прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Дім (вул. Стрілецька, 4 «б»/2 м. Винники, 79495, ) на користь Виконавчого комітету Винниківської міської ради до місцевого бюджету м. Винники ( вул. Галицька, 20, м. Винники, 79495, ) 318268, 68грн. (триста вісімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень шістдесят вісім копійок) боргу зі сплати пайового внеску на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Винники.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Дім (вул. Стрілецька, 4 «б»/2 м. Винники, 79495, ) на користь Львівської місцевої прокуратури №1 (вул. Богомольця, 9, м. Львів, 79005) 10 026,54 грн. (десять тисяч двадцять шість гривень пятдесят чотири копійки) в повернення судового збору сплаченого при поданні позовної заяви та апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Дім (вул. Стрілецька, 4 «б»/2 м. Винники, 79495, ) в дохід державного бюджету (Отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007620, Банк отримувача (МФО): 825014, рахунок отримувача: 2006, код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: судовий збір у справі за позовом заступника прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради до ТзОВ Гал-Дім, Львівський апеляційний господарський суд) 1908,55 грн. (одна тисяча девятсот вісім гривень пятдесят пять копійок) за розгляд апеляційної скарги, про що суду першої інстанції видати наказ

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

ОСОБА_5 Мирутенко

Судді: Н.М. Кравчук

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 30.03.2018р.