ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 квітня 2018 р. Справа № 903/73/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Вихованець Інни Володимирівни, м.Луцьк

про стягнення 49 779,23грн.

Суддя Войціховський В.А.

Секретар судового засідання Сердюкова А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду з позовом від 16.01.2018р. про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вихованець Інни Володимирівни 88 412,53 грн, в тому числі 87 996,87 грн. заборгованості по сплаті суми кредитного боргу, 283,55 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 06.12.2017р. по 08.12.2017р., а також 132,11 грн. пені нарахованої за невиконання боржником умов кредитного договору за період з 02.04.2017р. по 08.12.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов підписаної заяви від 06.04.2016р. про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 та заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 06.04.2016р.

Поруч з цим позивач - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заявляв клопотання від 16.01.2018р. про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 08.02.2018р. за відповідним позовом було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 05.03.2018 року, запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

Враховуючи ненаправлення учасниками судового процесу в судове засідання уповноважених представників, невиконання останніми вимог суду, з метою забезпечення можливості реалізації сторонами процесуальних засобів захисту своїх прав, дотримання засад рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності в судочинстві, з метою всебічного та об'єктивного вирішення даного спору ухвалою суду від 05.03.2018р. розгляд справи відкладався на 22.03.2018р.

Присутній в судовому засіданні 22.03.2018р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням від 22.03.2018р., в якому повідомив суд про те, що станом на 21.03.2018р. розмір заборгованості за кредитом зменшився до 44 402,66грн., у зв'язку з чим позивачу необхідно подати суду заяву про уточнення позовних вимог з відповідними доказами в її обґрунтування, а тому просив суд в судовому засіданні оголосити перерву.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд не переходячи до розгляду справи по суті, в судовому засіданні 22.03.2018р. оголосив перерву на 10.04.2018р. для надання можливості позивачу уточнити позовні вимоги у відповідності до зменшеної суми заборгованості та надати суду відповідні докази у справі.

03.04.2018р. засобами електронного зв'язку та 05.04.2018р. поштовим зв'язком через відділ документального забезпечення та контролю до початку розгляду справи по суті від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява від 22.03.2018р., в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 49 779,23грн., в тому числі 44 402,66 грн. заборгованості по сплаті суми кредитного боргу, 3 004,58 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 07.02.2018р. по 21.03.2018р., 1 780,87 грн. пені нарахованої за невиконання боржником умов кредитного договору за період з 20.04.2017р. по 21.03.2018р., а також 591,12грн. заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 07.02.2018р. по 21.03.2018р. При цьому, позивачем долучені відповідні докази направлення цієї заяви на адресу відповідача, а саме опис вкладення до цінного листа від 03.04.2018р. та копія фіскального чека від 03.04.2018р.

Крім того, 05.04.2018р. засобами електронного зв'язку від позивача до суду надійшло клопотання від 04.04.2018р., в якому позивач просив суд відкласти розгляд справи, у зв'язку із перебуванням його уповноваженого представника у відпустці.

Позивач в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі був належним чином повідомлений під розписку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого уповноваженого представника не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі був належним чином повідомлений під розписку.

Суд, розглянувши в судовому засіданні 10.04.2018р. клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовляє в його задоволенні як необґрунтованому, з огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи є наявність для цього обґрунтованих причин.

Представником сторони у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Враховуючи викладене, позивач не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, - адвоката або здійснювати самопредставництво.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

Таким чином, нез'явлення представника позивача через неможливість забезпечення явки його уповноваженого представника в судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи.

Водночас суд зауважує, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без участі зазначеного учасника.

Розглянувши уточнену позовну заяву позивача, в якій він одночасно і зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті суми кредитного боргу і збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами і пені нарахованої за невиконання боржником умов кредитного договору, а також заявив нову вимогу про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом, а відтак просив суд стягнути з відповідача 49 779,23грн., в т.ч. 44 402,66 грн. заборгованості по сплаті суми кредитного боргу, 3 004,58 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 07.02.2018р. по 21.03.2018р., 1 780,87 грн. пені нарахованої за невиконання боржником умов кредитного договору за період з 20.04.2017р. по 21.03.2018р. та 591,12грн. заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 07.02.2018р. по 21.03.2018р. суд зазначає наступне.

Згідно п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарським процесуальним кодексом, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Право позивача на зменшення розміру позовних вимог передбачено ст. 46 ГПК України, згідно якої позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки, вищевказана заява (яка за своєю правовою природою є одночасно і заявою про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача 44 402,66 грн. заборгованості по сплаті суми кредитного боргу і збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 004,58 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 1 780,87 грн. пені нарахованої за невиконання боржником умов кредитного договору та про зміну підстав позову в частині заявленої нової вимоги про стягнення з відповідача 591,12грн. заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 07.02.2018р. по 21.03.2018р., яка виникла на підставі договору банківського обслуговування від 06.04.2016р.) позивачем направлена на адресу відповідача, подана до суду до початку розгляду справи по суті (судове засідання у даній справі не проводилось), не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів відповідача, судом задовольняється, а відтак нова ціна позову становить - 49 779,23грн., з якої і вирішується спір.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред'явлений до відповідача позов підставний та підлягає до задоволення. Викладена позиція суду пов'язана з наступними встановленими в судовому засіданні обставинами:

06 квітня 2016 року Фізичною особою-підприємцем Вихованець Інною Володимирівною було підписано заяву про відкриття поточного рахунку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Підписавши заяву, ФОП Вихованець Інна Володимирівна приєдналась до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., котрі спільно із заявою становлять договір банківського обслуговування №б/н від 06.04.2016р. та, відповідно, взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору банківського обслуговування від 06.04.2016р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно із ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.2.1.1.1., 3.2.1.1.3. "Умов і правил надання банківських послуг" визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8 "Умов і правил надання банківських послуг" проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Пункт 3.2.1.1.6. "Умов і правил надання банківських послуг" зазначає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Як вбачається із матеріалів справи, свої зобов'язання за договором банківського обслуговування №б/н від 06.04.2016р. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виконало в повному об'ємі, надавши ФОП Вихованець Інні Володимирівні кредитний ліміт в розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи випискою по рахунку клієнта та довідкою ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про розмір встановленого кредитного ліміту исх.№08.7.0.0.0/16 від 19.12.2017р.

Відповідно до розділу 3.2.1.4. "Умов і правил надання банківських послуг", яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом, отриманими клієнтом до 31.01.2015р. включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, за період користування кредитом, з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуления дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця ("період", в який дебетове сальдо підлягає обнулению"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015р. період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо не повинен перевищувати 30 днів.

За сумами кредиту, отриманими клієнтом до 31.01.2015р. включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015р. за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 30% річних.

За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015р. за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 33% річних.

За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016р. при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.

У випадку непогашення кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015р. включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту; передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата нені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

У випадку порушення клієнтом, на якого поширюються дії п.3.2.1.8 (Програма Кредитні канікули), будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення коштів, передбаченого Умовами і правилами -надання банківських послуг (п. 3.2.1.1.8), клієнт сплачує банку пеню у розмірі 56 % річних від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється починаючи з дня, що йде за днем порушення зобов'язань. При цьому відсотки за користування кредитом і комісія не нараховуються та не сплачуються.

За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015р. у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31 -го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулению, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 60 (шістдесят) % річних від -суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку »погашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата вені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015р. у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31 -го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 66 (шістдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016р. у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31 -го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 64 (шістдесят чотири) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов - клієнт сплачує банку комісію за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. "Умов і правил надання банківських послуг" банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Судом встановлено, що з моменту підписання заявки та відповідно укладення кредитної угоди між договірними сторонами за останньою виникли цивільно-правові відносини, які врегульовані, як загальними положеннями про зобов'язання, так і окремими зобов'язаннями щодо кредиту.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Укладений між сторонами договір банківського обслуговування №б/н від 06.04.2016р. за своєю правовою природою виступає кредитним договором.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України ).

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що в даному випадку відносини між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ФОП Вихованець Інною Володимирівною носять договірний характер, укладений між ними договір банківського обслуговування №б/н від 06.04.2016р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, договірними сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до 3.2.1.5.1 "Умов і правил надання банківських послуг", при порушенні клієнтом будь- якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А у випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами ст. ст. 6, 628 ЦК України встановлено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що в даному випадку умовами договору банківського обслуговування №б/н від 06.04.2016р. сторонами було визначено інший порядок нарахування пені.

Відповідно до п. 3.2.1.5.4. "Умов і правил надання банківських послуг" нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 15 (п'ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Пунктом 3.2.1.6.1. "Умов і правил надання банківських послуг" визначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

У зв'язку із визначеними вище порушеннями зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку Фізичної особи-підприємця Вихованець Інни Володимирівни станом на день розгляду справи в суді рахується заборгованість в загальному розмірі 49 779,23 грн., з яких: 44 402,66 грн. заборгованість за кредитом, 3 004,58 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами за період з 07.02.2018р. по 21.03.2018р., 1 780,87 грн. пеня, нарахована за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 20.04.2017р. по 21.03.2018р. та 591,12грн.-заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 07.02.2018р. по 21.03.2018р.

Згідно висновків суду, здійснених в процесі розгляду зазначеної справи, визначені позивачем суми підтверджуються матеріалами справи та підлягають до стягнення з боржника на користь кредитора.

Враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, суд вважає, що витрати, пов'язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід відшкодувати йому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України в повному об'ємі за рахунок Фізичної особи-підприємця Вихованець Інни Володимирівни.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 193, 202, 230, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 204, 509, 525-527, 530, 546, 599, 610, 611, 629, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст. ст. 74, 75-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, ЗУ "Про судовий збір", господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вихованець Інни Володимирівни (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) 44 402,66грн. (сорок чотири тисячі чотириста дві гривні шістдесят шість копійок) заборгованості по сплаті основної суми кредитного боргу, 3 004,58грн. (три тисячі чотири гривні п'ятдесят вісім копійок) заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 1 780,87грн. (тисячу сімсот вісімдесят гривень вісімдесят сім копійок) пені, 591,12грн. (п'ятсот дев'яносто одну гривню дванадцять копійок) заборгованості по комісії, а всього 49 779,23грн. (сорок дев'ять тисяч сімсот сімдесят дев'ять гривень двадцять три копійки), 1 762,00 грн. (тисячу сімсот шістдесят дві гривні) в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення

складено

10.04.2018р.

Суддя В. А. Войціховський