ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" квітня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/257/18

Суддя господарського суду Закарпатської області Йосипчук О.С., розглянувши матеріали заяви ФОП Фери Михайла Васильовича про забезпечення позову у справі №907/257/18

за позовом фізичної особи - підприємця Фери Михайла Васильовича, с. Ганичі Тячівський район

до відповідача управління освіти Тячівської районної державної адміністрації, м. Тячів

про зобов'язання укласти договір

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 03.04.2018 року у справі 907/257/18 за позовом фізичної особи - підприємця Фери Михайла Васильовича, с. Ганичі Тячівський район до відповідача управління освіти Тячівської районної державної адміністрації, м. Тячів про зобов'язання укласти договір, призначено підготовче засідання на 03.05.2018 року на 10:00 год.

Через канцелярію суду 04.04.2018 року від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову, яким просить суд вжити заходи шляхом заборони відповідачу до вирішення справи по суті вчиняти певні дії по лоту №2 на закупівлю (лот2-брикети торф'яні) по проведеному аукціону 07.02.2018року, а саме : відміняти торги, визнавати іншого переможця, заключати угоди по лоту №2, перераховувати кошти. Вважає, що якщо відповідачу не заборонити вчиняти перераховані дії, то це в подальшому ускладнить виконання рішення.

Розглянувши подану заяву суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

За правилами ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України вжиття заходів до забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, згідно наведених вище правил, забезпечення позову опускається виключно у випадку, коли їх невжиття ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. При цьому, припущення існування суб'єктивних ознак супротиву виконанню можливого рішення суду має бути обґрунтованим (ймовірним).

Зважаючи на таке, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК , обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У свою чергу, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Власне тому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчиняти певні дії по лоту №2 на закупівлю (лот2-брикети торф'яні) по проведеному аукціону 07.02.2018року, а саме : відміняти торги, визнавати іншого переможця, заключати угоди по лоту №2, перераховувати кошти без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У зв'язку з цим, саме лише посилання у клопотанні заявника на факт вчинення певних дій відповідачем вказує на наявність спору між сторонами, який має бути вирішено з урахуванням принципу змагальності і законності, однак не може слугувати достатнім аргументом при обґрунтуванні обставин вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача.

Слід зауважити, що з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, при зверненні з заявою про забезпечення позову, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 78 цього ж Кодексу). Відповідно, відсутність доказів імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів, дає підстави для висновку про недоведеність обставин забезпечення.

Заявляючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження обставин, з якими пов'язується застосування обраних ним видів забезпечення позову.

Тому, враховуючи, що саме лише посилання в заяві на можливість відповідачем вчинити певні дії не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, в її задоволенні належить відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 136, 137, 1401, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви фізичної особи - підприємця Фери Михайла Васильовича про забезпечення позову у справі №907/257/18 відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду відповідно до 140 ГПК України.

Суддя О.С. Йосипчук