ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/7031/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників : ТОВ "Тікетс Консолідатор" - адвоката Наїдка Л.В., ТОВ "Тікетс.ЮЕЙ" - адвоката Малишевського Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Ліквідатора Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича - Зибіна А.О.

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017

у справі № 910/7031/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тікетс Консолідатор"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тікетс.ЮЕЙ"

про стягнення 1 696 273 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 ліквідатор ФОП Кутафіна Д.В. звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Тікетс Консолідатор" 1 696 273 грн.

Позов мотивовано тим, що оскільки у справі про банкрутство ФОП Кутафіна Д.В. відхилені кредиторські вимоги ТОВ "Тікетс Консолідатор" до боржника, тому перерахована йому позивачем спірна суму коштів підлягає поверненню, як безпідставно отримана на підставі ст. 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/7031/17 в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 у справі № 910/7031/17 рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 залишено без змін.

В касаційній скарзі ліквідатор ФОП Кутафіна Д.В. просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/7031/17 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій матеріального права, а саме, статті 1212 ЦК України, яка застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту, а враховуючи те, що договір № UA 11/12/14 від 11.12.2014 , укладений між сторонами, припинив свою дію 30.06.2015, то правова підстава отримання спірних коштів відповідачем також відпала, внаслідок чого спірна сума коштів підлягає поверненню саме на підставі ст. 1212 ЦК України.

У відзивах відповідач та ТОВ "Тікетс.ЮЕЙ" проти поданої касаційної скарги заперечують та просять оскаржувані судові рішення залишити без змін, як такі що прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки спірна сума коштів була перераховано відповідачу на підставі укладеного між сторонами договору та на його виконання, що унеможливлює, в даному випадку, при вирішенні спору застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судових рішень та прийняття нового рішення про відмову в позові, відповідно до вимог ст. 310 ГПК України, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог про повернення 1 696 273 грн., як безпідставно набутих, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд виходили з наступного.

Правовідносини сторін врегульовані субагентським договором про надання посередницьких послуг № UA 11/12/14 від 11.12.2014, за умовами якого ФОП Кутафін Д.В. (субагент) зобов'язався надати ТОВ "Тікетс Консолідатор" (агент) на території України послуги з продажу авіаперевезень перевізників, а агент зобов'язався надати субагенту технічну можливість самостійно оформляти (випускати) проїзні (перевірні) документи.

Пунктом п.3.1.9. цього договору передбачено, що для виконання своїх зобов'язань, субагент зобов'язується перераховувати на користь агента авансовий платіж (баланс в системі), в розмірі, визначеному субагентом на власний розсуд, в межах якого відбуватиметься бронювання, оформлення та видача проїзних (перевізних) документів та інших документів на перевезення. Авансовий платі, при цьому, субагент сплачує в національній валюті України - гривні, а агент негайно після надходження грошових коштів на його рахунок зараховує на баланс в системі субагента.

За п. 3.2.1. договору, агент зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором, складати та надавати субагенту зведений реєстр продажу, повернень та анулювання проїзних (перевізних) документів за звітний місяць.

Відповідно до п. 4.5. зазначеного договору, у разі виставляння агенту фінансових претензій з сторони авіакомпаній (авіаперевізників) та/або інших суб'єктів, що надають агентські послуги з продажу авіаперевезень, що виникли наслідок недотримання субагентом умов цього договору, а також правил ІАТА, Правил повітряних пасажирів та багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України, правил та інструкцій відповідного авіаперевізника, в тому числі правил, які визначають порядок застосування та розміри тарифів, зборів, штрафів, пільг та знижок на перевезення, субагент зобов'язується протягом 7 (семи) календарних днів з моменту пред'явлення Агентом письмової претензії за підтверджуючої документації, відшкодувати агенту заподіяний та документально підтверджений матеріальний (фінансовий) збиток в повному обсязі, згідно умов, відображених в агентських угодах агента з авіакомпанією та/або іншими суб'єктами, що надають агентські послуги з продажу авіаперевезень та умов цього договору. У випадку неспроможності субагентом відшкодувати заподіяні агенту матеріальні (фінансові) збитки або невідшкодування таких збитків у встановлений термін, агент має право скористатися залишком субагента на балансовому рахунку (баланс в системі) (п.3.1.8 цього Договору). До моменту погашення субагентом пред'явлених матеріальних (фінансових) збитків у повному обсязі, доступ субагента до системи та можливість здійснювати виписування проїзних (перевізних) документів припиняється.

Згідно до п.п. 5.1., 5.3., 5.4. договору, передбачено що розмір винагороди субагента, збору агента та сервісного збору визначаються додатком № 1, який є невід'ємною частиною цього договору. Розмір збору агента включає ПДВ, що нараховується відповідно до вимог Податкового кодексу України. Щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним, агент надсилає субагенту зведений реєстр продажу, повернень та анулювання проїзних (перевізних) документів за звітний місяць у відповідності з формою, визначеною додатком № 2 до договору, що є невід'ємною частиною та акт про надання послуг. Після затвердження і підписання звіту, але не пізніше 15 числа наступного за звітним, субагент готує і надсилає агенту на підпис акт про надання посередницьких послуг та повертає агенту один підписаний примірник звіту та акту про надання послуг. У разі не підписання звіту субагента (зведеного реєстру продажу, повернень та анулювання проїзних (перевізних) документів) протягом 20 календарних днів, з дати його виписки, звіт та акт про надання послуг вважаються затвердженими і підписаними, а послуги наданими.

Пунктом 9.2 договору сторони встановили наступні електронні адреси, на які будуть направлятися всі повідомлення, листи, акти, реєстри та будь-яка інша інформація, що стосується виконання цього договору: агент: . Субагент: .

Перевіряючи дотримання кожною із сторін своїх зобов'язань судами обох інстанцій встановлено, що на виконання умов зазначеного субагентського договору за період грудень 2014- серпень 2015 спірні грошові кошти в сумі 1 696 273 грн. позивач перерахував відповідачу, що підтверджується платіжними дорученнями з призначенням платежу "згідно договору № UA 11/12/14 від 11.12.2014"

Таким чином, враховуючи вище наведене, та те, що вказаний субагентський договір в судовому порядку недійсним не визнаний, суд першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо безпідставності витребування сплачених на виконання цього договору спірної суми коштів відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, а тому обґрунтовано відмовили у позові.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з'ясування чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного ст.1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Відтак, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для витребування у відповідача спірних коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, як таких що набуті безпідставно , оскільки укладений між сторонами договір № UA 11/12/14 від 11.12.2014 є дійсним, зворотного не доведено, спірні кошти на загальну суму 1 696 273 грн., сплачені позивачем на користь відповідача на виконання вказаного договору, а тому такі кошти набуто за наявності правової підстави.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/7031/17 постановлені у відповідності до фактичних обставин, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Ліквідатора Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича - Зибіна А.О. залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/7031/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.