ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1121/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П.Я. , секретар судового засідання Юрчак С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", бульвар Лесі Українки, 26, м.Київ 1,01133, від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія" ІФГ Капітал", вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 72, оф. 48, м. Київ, 03680

до відповідача: Приватного підприємства "ЛН" вул.Калуське шоссе,7, м.Івано-Франківськ,76000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар", вул.Калуське шоссе,7, м.Івано-Франківськ, 76018

про визнання ТОВ "Укрпромбанк" іпотекодержателем нерухомого майна

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1 від 01.01.18

від відповідача ОСОБА_2, довіреність б/н від 22.01.18

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача представники не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія" ІФГ Капітал", звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "ЛН" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар" про визнання ТОВ "Укрпромбанк" іпотекодержателем нерухомого майна - автокомплексу "С.В.КАР" загальною площею 455,7 кв., що знаходиться у м.Івано-Франківськ, Калуське шосе, буд.№7 з наданням Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія" ІФГ Капітал" від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" права подання заяви про реєстрацію обтяження в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна в забезпечення зобов"язань товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк".

Ухвалою суду від 04.12.17 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 28.12.17, за результатами якого ухвалою суду від 28.12.17 відкладено підготовче засідання на 23.01.18.

Ухвалами суду від 23.01.18 та 06.02.18 відкладено підготовче засідання відповідно на 06.02.18 та 20.02.18. Крім того, ухвалою суду від 06.02.18 продовжено строк підготовчого провадження до 20.02.18.

Ухвалою суду від 05.03.18 продовжено строк підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання на 15.03.18, за наслідками якого закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.04.18.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зокрема, зазначив, що згідно іпотечного договору ВКА №976548 в іпотеку Товариству з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк передано майно позичальника (товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар") - автокомплекс "С.В.КАР" загальною площею 455,7 кв.м. у м.Івано-Франківськ, Калуське шосе, буд.№7. Вказав на те, що 17.03.11 господарським судом Івано-Франківської області порушено провадження у справі №5010/528/2011-Б-13/12 про банкрутство "С.В.Кар", та ухвалою суду від 05.07.11 скасовано в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження щодо нерухомого майна ТОВ "С.В. Кар", внесені на підставі договору іпотеки від 30.10.2007р. щодо Автокомплексу "С.В. Кар", та зобов"язано приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вилучити відповідні обтяження з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 07.10.11 між продавцем- ТзОВ "С.В.Кар" в особі ліквідатора ОСОБА_4 та покупцем - Приватним підприємством "ЛН" укладено договір купівлі-продажу вищевказаного нежитлового приміщення(автокомплексу). 18.10.2011 господарським судом Івано-Франківської області винесено ухвалу у справі №5010/528/2011-Б-13/12(залишену без змін постановою ЛАГС від 07.12.2011), якою затверджено ліквідаційний баланс ТОВ "С.В. КАР", ліквідовано дане товариство як юридичну особу, затверджено звіт про роботу ліквідатора ОСОБА_4 та припинено провадження у справі про банкрутство. 31.10.11 до ЄДРПОУ внесено запис про припинення юридичної особи ТОВ "С.В. КАР". Надалі постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2012 ухвалу господарського суду Івано-Франківської області та постанову Львівського апеляційного господарського суду скасовано, справу №5010/528/2011-Б-13/12 направлено на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області на стадії ліквідаційної процедури. При новому розгляді справи № 5010/528/2011-Б-13/12-25/19 ухвалою від 09.08.2012, залишеною без змін постановою ЛАГС від 06.11.2012, припинено провадження у справі про банкрутство ТОВ "С.В.КАР". Представник позивача вказав на те, що не зважаючи на вищенаведені судові рішення, записи в ЄДРПОУ про припинення юридичної особи - ТОВ "С.В. КАР" із ЄДРПОУ видалені не були, відтак позивач 26.12.16 звернувся до господарського суду Івано-Франківської області щодо направлення вищевказаних судових рішень державному реєстратору, і тільки 16.11.17 за результатами пошуку відомостей у ЄДРЮОФОПГФ позивач дізнався про те, що записи про припинення ТОВ "С.В. КАР" із ЄДРЮОФОПГФ видалені. Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки з огляду на норми Закону України "Про іпотеку" та невиконання ТОВ "С.В. КАР" кредитних зобов"язань вважає, що ТОВ"Укрпромбанк" слід визнати іпотекодержателем спірного майна. В обгрунтування позовних вимог посилається на ст.ст.1, 3, 23 Закону України "Про іпотеку".

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№1021/18 від 22.01.18). Зокрема, вказала на те, що відповідач належним чином придбав спірне майно, відтак є його законним власником. Зауважила, що згідно статей 17, 50 Закону України "Про іпотеку" після продажу предмета іпотеки відповідно до ст.38 зазначеного закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Щодо посилань позивача на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.12, постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.12 та постанови Вищого господарського суду України від 22.01.13 у справі №5010/528/2011-Б-13/12-25/19 вказала на те, що зазначеними судовими рішеннями не скасовано прилюдні торги, згідно яких відповідачем придбано спірне майно. Зауважила, що ТзОВ "Український промисловий банк" звертався до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" та арбітражного керуючого ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТзОВ "С.В.Кар" про визнання недійсними договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів №15/157/11-Б від 07.06.11; про визнання недійсним прилюдних торгів з продажу нерухомого майна та про застосування наслідків недійсності правочину (реституції) ( справа №5010/882/2012-23/25), однак рішенням суду від 05.09.13 припинено провадження у справі в частині позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальність "С.В.Кар" та відмовлено в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" до приватного підприємства "ЛН", приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" про визнання недійсним договору №15/157/11-Б від 07.06.2011 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та про визнання недійсним прилюдних торгів з продажу нерухомого майна та про застосування наслідків недійсності правочину (реституції). Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося.

Крім того, підтримала вимоги, викладені у клопотанні Приватного підприємства "ЛН" б/н та б/д (вх.№1020/18 від 22.01.18) щодо застосування позовної давності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача в судові засідання жодного разу не з"явився, заяв та клопотань не подавав. Ухвали суду, надіслані товариству з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар" рекомендованою кореспонденцією за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, повернулись на адресу суду підприємством зв"язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Адреса товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар", вказана в позовній заяві, підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованим за електронним запитом суду № від 02.04.18 - Калуське шосе, 7, м.Івано-Франківськ. Повідомлення про зміну місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю "С,В,Кар" чи інші засоби зв"язку у суду відсутні.

В силу ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв"язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з приписами частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч.1,3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що товариство з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар", у відповідності до чинного законодавства, належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар" за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступні

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.10.07 між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"(далі за текстом - банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар" ( далі за текстом - позичальник) укладено кредитний договір №124-КВ-07, за умовами якого банк зобов"язався відкрити позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію на умовах зазначеного договору. Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками. Термін дії договору - до повного виконання позичальником зобов"язань за цим договором(п.10.1 даного договору).

30.10.07 між банком та позичальником укладено іпотечний договір ВКА №976548. За умовами зазначеного договору, в забезпечення зобов"язань позичальника за кредитним договором №124-КВ-07, в іпотеку банку передано майно позичальника - автокомплекс "С.В.КАР" загальною площею 455,7 кв.м. у м.Івано-Франківськ, Калуське шосе, буд.№7. Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками. Термін дії договору - до повного виконання зобов"язань, забезпечених іпотекою за цим договором (п.6.2 даного договору).

17.03.11 господарським судом Івано-Франківської області порушено провадження у справі №5010/528/2011-Б-13/12 про банкрутство "С.В.Кар". Як вбачається із постанови суду від 24.03.2011 у даній справі, серед кредиторської заборгованості позичальника значилась заборгованість по отриманому кредиту в сумі 2837,3тис.грн. згідно умов кредитного договору №124/КВ/07 від 30.10.2007, укладеного з ТОВ Укрпромбанк. Вказаною постановою ТОВ "С.В.КАР" визнано банкрутом та призначено його ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_4, якого наділено всіма повноваженнями, передбаченими Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В ході провадження у даній справі ухвалою суду від 05.07.11 скасовано в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження щодо нерухомого майна ТОВ "С.В. Кар", внесені на підставі договору іпотеки від 30.10.2007р. щодо Автокомплексу "С.В. Кар", що знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Калуське шосе,7 та зобов"язано приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вилучити відповідні обтяження з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

18.10.2011 господарським судом Івано-Франківської області винесено ухвалу у справі №5010/528/2011-Б-13/12( залишену без змін постановою ЛАГС від 07.12.2011), якою затверджено ліквідаційний баланс ТОВ "С.В. КАР", ліквідовано дане товариство як юридичну особу, затверджено звіт про роботу ліквідатора ОСОБА_4 та припинено провадження у справі про банкрутство.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що з метою визначення ринкової вартості основних засобів, які включені до складу ліквідаційної маси товариства-банкрута та реалізації даних активів товариства на конкурсних засадах, ліквідатором укладено договори №15/157/11-Б від 07.06.2011 та №15/181/11-Б від 05.07.2011 з ПП "Спеціалізоване підприємство Юстиція" в особі Івано-Франківської філії на організацію та проведення прилюдних торгів. За наслідками прилюдних торгів, які відбулися 29.06.2011, визначено переможця - приватне підприємство "ЛН", протокол №15/157/11-Б-1 від 29.06.2011, який придбав нежитлові приміщення автокомплексу за початковою ціною - 614778грн.00коп. з ПДВ. За результатами вищевказаних прилюдних торгів 07.10.11 між продавцем - ТзОВ "С.В.Кар" в особі ліквідатора ОСОБА_4 та покупцем - Приватним підприємством "ЛН" укладено договір купівлі-продажу вищевказаного нежитлового приміщення, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №3122. Ліквідатором забезпечено передачу нежитлових приміщень автокомплексу загальною площею 455,7 м.кв, придбаних на прилюдних торгах (протокол №15/157/11-Б-1 від 29.06.2011) новому їх власнику в стані як вони є, у відповідності до акту прийому-передачі, який складено та підписано сторонами 10.10.2011. В ліквідаційній процедурі за рахунок реалізації наявних активів ліквідаційної маси та повернення дебіторської заборгованості, забезпечено часткове погашення вимог кредиторів на загальну суму 606530,51грн., в тому числі вимоги заставного кредитора першої черги - ТзОВ "Український промисловий банк"- в сумі 589186,88грн. Кошти від реалізації заставного майна направлені кредитору в повному об'ємі згідно платіжного доручення №1 від 07.10.2011, за мінусом понесених витрат послуг біржі на організацію та проведення прилюдних торгів згідно договору № 15/157/11-Б від 07.06.11 в сумі 24591,12грн. та понесених витрат по незалежній оцінці майна згідно договору №026 від 10.05.2011 в сумі 1000 грн.

31.10.11 до ЄДРПОУ внесено запис про припинення юридичної особи ТОВ "С.В. КАР".

Разом з тим, постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2012 ухвалу господарського суду Івано-Франківської області та постанову Львівського апеляційного господарського суду скасовано, справу №5010/528/2011-Б-13/12 направлено на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області на стадії ліквідаційної процедури. При новому розгляді справи № 5010/528/2011-Б-13/12-25/19 ухвалою від 09.08.2012, залишеною без змін постановою ЛАГС від 06.11.2012, припинено провадження у справі про банкрутство ТОВ "С.В.КАР".

Вподальшому, ТзОВ "Український промисловий банк" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" та арбітражного керуючого ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТзОВ "С.В.Кар" про визнання недійсними договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів №15/157/11-Б від 07.06.11; про визнання недійсним прилюдних торгів з продажу нерухомого майна та про застосування наслідків недійсності правочину (реституції) ( справа №5010/882/2012-23/25). Рішенням суду від 30.10.12 в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12.03.2013 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2012 змінено - доповнено резолютивну частину наступним абзацом: "Припинити провадження у справі в частині позовних вимог до Івано-Франківської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" та арбітражного керуючого ОСОБА_4В.". В решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2012 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2013 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області.

Рішенням суду від 05.09.13 припинено провадження у справі в частині позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальність "С.В.Кар" та відмовлено в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" до приватного підприємства "ЛН", приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" про визнання недійсним договору №15/157/11-Б від 07.06.2011 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та про визнання недійсним прилюдних торгів з продажу нерухомого майна та про застосування наслідків недійсності правочину (реституції). Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося.

05.09.13 між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"( по договору - установник управління), товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія" ІФГ Капітал"( управитель) та Національним банком України укладено договір №31-Л про передавання в управління непроданих активів. За умовами даного договору ОСОБА_6 управління передає в управління Управителеві активи, наявні на балансі ОСОБА_6 управління на дату укладання цього Договору, а Управитель приймає в управління Активи і зобов'язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів ОСОБА_6 управління (вигодонабувачі) за рахунок Активів. Перелік Активів наведено в додатку 1 до цього Договору (п.1.1. Договору №31-Л).

Серед активів, переданих управителю, згідно додатку №1 до даного договору, значиться право вимоги до ТОВ "С.В. КАР" згідно кредитного договору №124/КР-07, яке передано управителю за актом приймання-передачі, копія якого міститься в матеріалах справи.

З позовної заяви вбачається, що не зважаючи на вищенаведені судові рішення, записи в ЄДРПОУ про припинення юридичної особи - ТОВ "С.В. КАР" із ЄДРПОУ видалені не були, відтак позивач 26.12.16 звернувся до господарського суду Івано-Франківської області щодо направлення вищевказаних судових рішень державному реєстратору, і тільки 16.11.17 за результатами пошуку відомостей у ЄДРЮОФОПГФ позивач дізнався про те, що записи про припинення ТОВ "С.В. КАР" із ЄДРЮОФОПГФ видалені. Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки з огляду на норми Закону України "Про іпотеку" та невиконанням ТОВ "С.В. КАР" кредитних зобов"язань вважає, що ТОВ"Укрпромбанк" слід визнати іпотекодержателем спірного майна.

При вирішенні даного спору, з врахуванням ст.5 ЦК України щодо дії актів цивільного законодавства у часі( тобто суд керується нормами законодавства, що діяли у період виникнення спріних правовідносин), судом зроблено наступні

ВИСНОВКИ:

Зі змісту ст.11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК та частиною 1 статті 547 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Застава як окремий спосіб забезпечення зобов'язання регулюється параграфом 6 глави 49 ЦК України, законами України "Про заставу", "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", "Про іпотеку", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом ч.1ст.572 ЦК в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Наведена правова норма кореспондується зі ст.1 Закону України "Про заставу", згідно якої в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 575 ЦК України передбачено окремі види застав, зокрема іпотеку (застава нерухомого майна) та заклад (застава рухомого майна).

Як встановлено частиною 1 статті 575 ЦК, іпотека є окремим видом застави, а саме заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як зазначалося вище, 30.10.07 між банком та позичальником укладено іпотечний договір ВКА №976548. За умовами зазначеного договору, в забезпечення зобов"язань позичальника за кредитним договором №124-КВ-07, в іпотеку банку передано майно позичальника - автокомплекс "С.В.КАР" загальною площею 455,7 кв.м. у м.Івано-Франківськ, Калуське шосе, буд.№7.

Положеннями частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку » встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Отже, правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Позивачем не подано суду доказів невиконання або неналежного виконання боржником - товариством з обмеженою відповідальністю "С.В.КАР" зобов'язання за кредитним договором, як і не подано доказів на підтвердження факту звернення позивача 26.12.16 до господарського суду Івано-Франківської області щодо направлення вищевказаних судових рішень державному реєстратору. При цьому, суд критично відноситься до твердження позивача про те, що тільки 16.11.17 за результатами пошуку відомостей у ЄДРЮОФОПГФ дізнався про те, що записи про припинення ТОВ "С.В. КАР" із ЄДРЮОФОПГФ видалені, оскільки порівняльний аналіз норм закондовства та термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

В силу ст. 593 ЦК право застави припиняється у разі реалізації предмета застави, а відповідно до статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється, зокрема, в разі примусового продажу заставленого майна.

Як зазначалося вище, постановою суду від 24.03.2011 у справі №5010/528/2011-Б-13/12 ТОВ "С.В.КАР"(іпотекодавця за спірним іпотечним договором) визнано банкрутом. В ході провадження у даній справі ухвалою суду від 05.07.11 скасовано в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження щодо нерухомого майна ТОВ "С.В. Кар", внесені на підставі договору іпотеки від 30.10.2007р. щодо Автокомплексу "С.В. Кар" та зобов"язано приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вилучити відповідні обтяження з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В ході провадження у даній справі ліквідатором укладено договори №15/157/11-Б від 07.06.2011 та №15/181/11-Б від 05.07.2011 з ПП "Спеціалізоване підприємство Юстиція" в особі Івано-Франківської філії на організацію та проведення прилюдних торгів. За результатами прилюдних торгів 07.10.11 між продавцем - ТзОВ "С.В.Кар" в особі ліквідатора ОСОБА_4 та покупцем-Приватним підприємством "ЛН" укладено договір купівлі-продажу вищевказаного нежитлового приміщення, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №3122. В ліквідаційній процедурі за рахунок реалізації наявних активів ліквідаційної маси та повернення дебіторської заборгованості, забезпечено часткове погашення вимог кредиторів , в тому числі вимоги заставного кредитора першої черги - ТзОВ "Український промисловий банк"- в сумі 589186,88грн. Кошти від реалізації заставного майна направлені кредитору в повному об'ємі, за мінусом понесених витрат послуг біржі на організацію та проведення прилюдних торгів згідно договору № 15/157/11-Б від 07.06.11 в сумі 24591,12грн. та понесених витрат по незалежній оцінці майна згідно договору №026 від 10.05.2011 в сумі 1000 грн.

ТзОВ "Український промисловий банк" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" та арбітражного керуючого ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТзОВ "С.В.Кар" про визнання недійсними договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів №15/157/11-Б від 07.06.11; про визнання недійсним прилюдних торгів з продажу нерухомого майна та про застосування наслідків недійсності правочину (реституції) ( справа №5010/882/2012-23/25). За результатами розгляду зазначеної справи рішенням суду від 05.09.13 припинено провадження у справі в частині позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальність "С.В.Кар" та відмовлено в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" до приватного підприємства "ЛН", приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" про визнання недійсним договору №15/157/11-Б від 07.06.2011 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та про визнання недійсним прилюдних торгів з продажу нерухомого майна та про застосування наслідків недійсності правочину (реституції). Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень .

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Записи про обтяження погашаються на підставі актів (рішень) уповноважених на це органів або посадових осіб (стаття 26 Закону).

Крім того, порядок державної реєстрації іпотек у спірний період регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (утратив чинність 31 січня 2013 року; далі - Тимчасовий порядок).

Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду (пункт 25 Тимчасово порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Водночас, умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно зі статтею 5 вищезазначеного закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини першої статті 23 вищезазначеного Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не передбачають.

В силу ст.26 вищезазначеного закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Суд констатує, що у даній справі спірне майно, що було предметом іпотеки за договором іпотеки, включено до ліквідаційної маси, відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника з припиненням обтяження, та за рахунок його продажу було частково задоволено вимоги іпотекодержателя.

За таких обставин особа, до якої перейшло право власності на майно, що було предметом іпотеки, але реалізоване в межах ліквідаційної процедури з припиненням обтяження, не набуває статусу іпотекодавця, оскільки набула право власності на об'єкт нерухомого майна, не обтяженого іпотекою. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2684цс15 від 30.03.16.

В контексті наведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на статті 17, 50 Закону України "Про іпотеку", згідно яких після продажу предмета іпотеки відповідно до ст.38 зазначеного закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки, оскільки спірне майно реалізоване в межах ліквідаційної процедури - тобто в інший спосіб, ніж передбачено нормами права, на які посилається відповідач. З аналогічних підстав відхиляються судом і посилання представника позивача на норми Закону України "Про іпотеку" та твердження про те, що записи про припинення ТОВ "С.В. КАР" із ЄДРЮОФОПГФ видалені, відтак відповідач, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця.

Щодо клопотання про застосування позовної давності слід зазначити наступне.

Приписами статей 256, 257, 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваним законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необгрунтованості.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права і факт його порушення або оспорювання. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

За наведеного, а також враховуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог у даній справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених ст. 267 ЦК України.

Судові витрати за правилами статті 129 ГПК України залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.8, 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11, 256, 261, 526, 546, 575, 593 Цивільного кодексу України, ст.ст.1 Закону України "Про заставу", ст.ст.1, 17, 33 Закону України "Про іпотеку", ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.2, 19, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 86, 129, 178, 202, 216, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія" ІФГ Капітал" до Приватного підприємства "ЛН", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар" про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" іпотекодержателем нерухомого майна - автокомплексу "С.В.КАР" загальною площею 455,7 кв., що знаходиться м. у м.Івано-Франківськ, Калуське шосе, буд.№7 з наданням Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія" ІФГ Капітал" від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" права подання заяви про реєстрацію обтяження в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна в забезпечення зобов"язань товариства з обмеженою відповідальністю "С.В.Кар" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.04.2018

Суддя Матуляк П.Я.