РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2018Справа № 905/2745/17

За позовомПублічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м. Краматорськ)
до Державного підприємства «СЕТАМ» (01016, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-Б)
прозаборону вчиняти дії

Суддя Бондаренко Г.П.

Секретар судового засідання Коваленко О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» (надалі - позивач) звернулося з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (надалі - відповідач) з позовними вимогами про заборону відповідачеві вчиняти дії, пов'язані з проведенням повторних (четвертих) електронних торгів з реалізації токарно-гвинторізного верстата моделі 1А600Х1600 (лот № 249504), належного позивачеві та арештованого ДВС згідно з постановою ВП № 50042335 від 08.06.2017 до моменту розгляду справи по суті, а також про зобов'язання відповідача припинити дії, пов'язані з реалізацією на електронних торгах токарно-гвинторізного верстата моделі 1А660Х1600 (інв. № 91904), належного позивачеві та арештованого ДВС згідно з постановою від 08.06.2017 ВП № 50042335.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що арештоване майно - токарно-гвинторізний верстат моделі 1А600Х1600 (лот № 249504) було виставлено на аукціон тричі, і не було реалізоване. Відповідно таке майно у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» мало бути запропоноване виконавцем стягувачу в рахунок погашення заборгованості або повернуто боржникові - у разі відмови стягувача в отриманні майна. Однак, в порушення положень Закону України «Про виконавче провадження» відповідач виставив арештоване майно на електронні торги в четвертий раз, що є порушенням прав позивача, на думку останнього.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.11.2017 за заявою позивача було порушено провадження у справі № 905/2745/17 та призначено судове засідання на 21.12.2017.

Позивачем 28.11.2017 (разом із позовною заявою) також була подана до Господарського суду Донецької області заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд заборонити відповідачеві вчиняти дії, пов'язані з проведенням повторних (четвертих) електронних торгів з реалізації токарно-гвинторізного верстата моделі 1А600Х1600 (лот № 249504), належного позивачеві та арештованого ДВС згідно з постановою ВП № 50042335 від 08.06.2017 до моменту розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.12.2017 матеріали справи № 905/2745/17 передано до Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю, оскільки даною ухвалою встановлено, що місцезнаходженням відповідача у справі є місто Київ.

12.12.2017 позивачем (заявником заяви про вжиття заходів до забезпечення позову) було подано до Господарського суду Донецької області заяву, в якій позивач просив суд повернути йому без розгляду заяву про забезпечення позову, оскільки повторні (четверті) електронні торги з продажу арештованого майна, належного позивачу, не відбулися, а отже заявник особисто погодився, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову на момент надходження її до Господарського суду міста Києва є необґрунтованою в частині підстав вжиття заходів до забезпечення позову (п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2018 справу № 905/2745/17 прийнято до провадження Господарського суду міста Києва та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою також повернуто заявникові заяву про забезпечення позову без розгляду.

Через відділ канцелярії господарського суду 15.01.2018 від Господарського суду Донецької області надійшов лист про надіслання для доручення до матеріалів справи відзиву вих. № 12695/18-18-17 від 29.12.2017 у справі № 905/2745/17.

Від позивача 23.01.2018 через відділ канцелярії господарського суду надійшли: заява про відкладення підготовчого засідання в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України; лист вих. № 17/33-93 від 19.01.2018 на виконання вимог ухвали суду від 12.01.2018.

30.01.2018 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов відзив у справі від відповідача, в якому останній просив відмовити в задоволенні даного позову.

У підготовче судове засідання 30.01.2018 представники сторін не з'явилися.

Відповідач у відзиві вих. № 12695/18-18-17 від 29.12.2017 по справі № 905/2745/17 просив суд розглянути справу за відсутності представника Державного підприємства «СЕТАМ».

Позивач повідомив суд про поважні причини неявки та просив суд відкласти підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 відкладено підготовче засідання у справі на 13.03.2018, викликано у підготовче засідання позивача та відповідача та визнано їх явку в підготовче судове засідання обов'язковою.

Через відділ діловодства суду 09.02.2017 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У судове засідання 13.03.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення 01.02.2018 представнику відповідача ухвали Господарського суду міста Києва від 30.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі № 905/2745/17, керуючись ст. ст. 182, 185, 195, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, закрито підготовче провадження та призначено справу № 905/2745/17 до судового розгляду по суті; призначено судове засіданні до судового розгляду справи № 905/2745/17 по суті на 03.04.2018.

19.03.2018 через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі № 905/2745/17 в порядку ст. 231 господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору. Також у даній заяві позивач просить покласти судові витрати на відповідача; справу розглядати за відсутності представника позивача.

У судове засідання 03.04.2018 представники учасників судового процесу не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка учасників судового процесу не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 03.04.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29.10.2015 у справі № 234/10967/1ц було задоволено клопотання Компанії «РХІ Акцієнгезельшафт» (надалі - стягувач) про надання дозво лу на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного су ду при Торгово-промисловій палаті України від 30.01.2015 у справі № 314у/2014, яким стягнуто з позивача на користь стягувача 258 667,74 євро, що із урахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на дату ухвалення ухвали становить 6 562 316,50 грн., витрати зі сплати арбітражного збору в сумі 6424,89 доларів США, що із урахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на дату ухвалення ухвали становить 147 043,19 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60 грн.

На примусове виконання вищевказаної ухвали судом було видано виконавчий лист № 234/10967/15- ц від 13.01.2016, за яким 05.02.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Доне цькій області Шмакова P.C. (надалі - ДВС) було винесено постанову про відкриття виконав чого провадження № 50042335.

08.06.2017 ДВС було винесено постанову ВП № 50042335, згідно з якою було виявлено та арештовано токарно-гвинторізний верстат моделі 1А660Х1600 (інв. № 91904), що належить позивачу.

Пунктом 1 Розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 (надалі - Порядок) встановлено, що організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною є державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супрово дження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних тор гів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передба чених цим Порядком.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксова ною ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом уповноважено відповідача - Державне підприємство «СЕТАМ».

Пунктами 1, 2 розділу 2 Порядку встановлено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Датою пе редачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про елект ронні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Після проведення ДВС у встановленому порядку оцінки арештованого майна, останнє на підставі заявки, підписаної начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконав чої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Буханцовим О.В., 14.08.2017 було передано для реалізації організатору аукціону в Системі електронних торгів арештова ного майна.

Так, згідно з даними на офіційному веб-сайті організатора торгів www.setam.net.ua , аукціон з продажу вищевказаного арештованого майна (лот № 235710) був призначений відповідачем на 12.09.2017. Однак, даний аукціон не відбувся.

Пунктами першим та другим розділу IX Порядку передбачено, що нереалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється організатором на повторні електронні торги за ціною, що стано вить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». У разі повторної не реалізації майна, нерухоме майно виставляється організатором на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а ру хоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Повторні (треті) електронні торги проводяться у строки, передбачені пун ктом 3 розділу III цього Порядку, а майна, що швидко псується, - у строки, визначені пунктом 1 розділу VII цього Порядку, згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, визначена за наслід ками зменшення ціни, є стартовою ціною реалізації майна на повторних (третіх) електронних торгах.

У відповідності до даних, наявних на офіційному веб-сайті відповідача www.setam.net.ua, повторні (другі та треті) електронні торги з продажу вищевказаного арештованого майна (лоти № 239046 та № 242316), призначені на 04.10.2017 та 25.10.2017 відповідно, не відбулися.

Частинами 6, 7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах, виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стяг нення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Отже, зважаючи на вищевикладене, арештоване майно, передане на реалізацію, може бути виставлено відповідачем на аукціон три рази: перші та повторні (другі та треті) електронні торги. У разі не реалізації майна на повторних (третіх) електронних торгах подальша реалізація такого майна не здійснюється, а саме майно повинно бути запропоноване виконавцем стягувачу в рахунок погашення за боргованості або повернуто боржникові - у разі відмови стягувана в отриманні майна.

Однак, за твердженнями позивача, відповідач, в порушення вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна повторно (в четвертий раз) виставив арештоване майно на електронні торги, про що свідчить відповідна інформа ція, розміщена на офіційному веб-сайті торгів www.setam.net.ua. Аукціон з продажу майна (лот № 249504) ви значений на 05.12. 2017.

За таких обставин, Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» звернулося з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (надалі - відповідач) з вимогами про заборону відповідачеві вчиняти дії, пов'язані з проведенням повторних (четвертих) електронних торгів з реалізації токарно-гвинторізного верстата моделі 1А600Х1600 (лот № 249504), належного позивачеві та арештованого ДВС згідно з постановою ВП № 50042335 від 08.06.2017 до моменту розгляду справи по суті, а також про зобов'язання відповідача припинити дії, пов'язані з реалізації на електронних торгах токарно-гвинторізного верстата моделі 1А660Х1600 (інв. № 91904), належного позивачеві та арештованого ДВС згідно з постановою від 08.06.2017 ВП № 50042335.

За твердженням позивача у справі, у зв'язку з тим, що вищевказане майно було виставлено на повторні (чет верті) електронні торги незаконно, торги призначені на 05.12.2017, а справа за цим позовом по суті не буде розглянута до вказаної дати, у разі незупинення судом реалізації арештованого майна, останнє може бути продано відповідачем, що призведе до понесення боржником значних збитків, порушення його прав та інтересів, зокрема, позивач вважає, що неправомірні дії відповідача щодо реалізації вищевказаного майна порушують право позивача на розпорядження таким майном, обмежують таке право та можуть призвес ти до втрати права власності на майно.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Однак, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

За приписами ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Підпунктом 3 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним із способів захисту по рушеного права є припинення дії, яка порушує право.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Підставою для звернення до суду з позовом стало те, що позивач вважав, що діями відповідача по примусовій реалізації його майна як боржника за судовим рішенням, порушуються вимоги чинного законодавства та його права як власника рухомого майна, а також з вимогою про зобов`язання відповідача припинити дії, пов`язані з реалізацією на електронних торгах належного позивачеві майна.

Отже, до предмету доказування у справі є перевірка законності дій відповідача по реалізації майна, зокрема і з проведення електронних торгів по лоту № 249504.

Частиною першою ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Арештоване майно передається на реалізацію за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів аукціону станом на момент виникнення спірних правовідносин було визначено наказом № 2831/5 від 29.09.2016 Міністерства юстиції України «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

За приписами ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частинами 1-4 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Згідно з Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 (надалі - Порядок), організатор електронних торгів (далі - організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Судом встановлено, що перші торги за лотом № 235710 з реалізації майна позивача, а саме верстату токарно-гвинторізного, модель 1А660Х1600, що призначені на 12.09.2017, не відбулися з причини відсутності допущених учасників торгів, що підтверджується протоколом № 284574 проведення електронних торгів (копія міститься в матеріалах справи).

Другі торги за лотом № 239046 з реалізації майна позивача, а саме верстату токарно-гвинторізного, модель 1А660Х1600, що призначені на 04.10.2017, не відбулися з причини відсутності допущених учасників торгів, що підтверджується протоколом № 288789 проведення електронних торгів (копія міститься в матеріалах справи).

Треті торги за лотом № 242316 з реалізації верстату токарно-гвинторізного, модель 1А660Х1600, що призначені на 25.10.2017, були зупинені 15.11.2017 з технічної підстави (помилка адміністратора в стартовій ціні при уцінці майна), що підтверджується роздруківкою із офіційного веб-сайту ДП «СЕТАМ» щодо лоту № 242316 та Актом про зупинення електронних торгів (копії містяться в матеріалах справи).

15.11.2017 електронні торги з реалізації верстату токарно-гвинторізного модель 1А660Х1600 були поновлені та призначені на 05.12.2017, однак вони також не відбулися з причини відсутності допущених учасників торгів, що підтверджується роздруківкою із офіційного веб-сайту ДП «СЕТАМ» щодо лоту № 249504 та протоколом № 301520 проведення електронних торгів (копії містяться в матеріалах справи).

У відповідності з п. 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, шо унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності.

Згідно з п. 3 розділу XI Порядку за наявності підстав, визначених у пункті 2 цього розділу, організатор негайно зупиняє електронні торги (торги за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом, про що складає акт про зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) з фіксацією підстави та рішення про їх зупинення. У разі усунення підстав для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною), визначених у пункті 2 цього розділу, організатор з дотриманням вимог цього Порядку засобами системи здійснює заходи щодо відновлення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) у цілому або за окремим лотом із збереженням попередніх умов їх проведення та без уцінки майна. Інформація про відновлення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) не пізніше наступного робочого дня з дня їх відновлення засобами системи розміщується на веб-сайті та надсилається усім учасникам в їх особисті кабінети. Інформація про відновлення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) обов'язково повинна містити підстави для відновлення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) та дату і час їх початку.

Отже, з наведеного вище вбачається, що торги за лотом № 249504 не є четвертими торгами з реалізації верстату токарно-гвинторізного, модель 1А660Х1600, оскільки повторні (треті) торги за лотом № 242316 з реалізації верстату токарно-гвинторізного, модель 1А660Х1600, були зупинені з технічної підстави та відновлені і призначені на 05.12.2017 за лотом № 249504. А відтак, торги за лотом № 249504 є по суті третіми торгами з реалізації зазначеного майна (верстату).

Суд зауважує, що позивач просить заборонити відповідачу вчиняти дії, пов'язані з проведенням торгів за лотом № 249504 з реалізації верстату токарно-гвинторізного, модель 1А660Х1600, та зобов'язати припинити дії, пов'язані з реалізацією зазначеного верстату, тоді як, повторні (треті) торги з реалізації верстату не відбулися, тому на час вирішення справи по суті неможливо заборонити вчинення дій, пов'язаних з проведенням вказаних торгів, та зобов'язати припинити їх. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що відповідачем на момент розгляду справи вчиняються якісь інші дії щодо реалізації майна, що належить позивачеві, на електронних торгах.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необгрунтованість та безпідставність вимог ПАТ «Енергомашспецсталь», у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні вимог про заборону ДП «СЕТАМ» вчиняти дії, пов'язані з проведенням повторних (четвертих) електронних торгів з реалізації токарно-гвинторізного верстата моделі 1А600Х1600 (лот № 249504), належного позивачу та арештованого ДВС згідно з постановою ВП № 50042335 від 08.06.2017 до моменту розгляду справи по суті, а також про зобов'язання відповідача припинити дії, пов'язані з реалізації на електронних торгах токарно-гвинторізного верстата моделі 1А660Х1600 (інв. № 91904), належного позивачу та арештованого ДВС згідно з постановою від 08.06.2017 ВП № 50042335.

Суд також зазначає, що заява позивача у справі про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 статті 231 ГПК України, подана до суду 19.03.2018 року, не підлягає задоволенню, оскільки відсутність предмету спору означає відсутність спірних правовідносин між сторонами. Разом з тим, суд зазначає, що сам позивач у заяві стверджує, що відповідачем вчинялися дії з порушенням чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з позовом, а тому сам по собі факт, що оскаржувані електронні торги не відбулися через незалежні від сторін у справі обставини, не свідчить про те, що відповідач задовольнив вимоги позивача (що додатково підтверджується відзивом відповідача у справі) чи про те, що предмет спору у справі відсутній.

За таких обставин, суд зобов`язаний оцінити під ставність або безпідставність вимог позивача для того, щоб реалізувати завдання господарського судочинства, визначене ч. 1 статті 2 ГПК України.

Відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткову відмову в задоволенні позовних вимог, які мають немайновий характер, судовий збір за розгляд даної справи покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, м. Краматорськ, ) про закриття провадження у справі - відмовити.

2. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, м. Краматорськ, ) до Державного підприємства «Сетам» (01016, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-б, ) відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13.04.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко