РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2018Справа № 910/692/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба Безпеки Сват"

до Комунального підприємства "Житній ринок"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники сторін:

від позивача - Коростій А.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

В судовому засіданні 27.03.2018р., відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повний текст рішення буде складено та підписано 10.04.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

23 січня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба Безпеки Сват" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 18 січня 2018 року до Комунального підприємства "Житній ринок" (відповідач) про стягнення боргу за договором про надання послуг з охорони об'єктів та збереження майна й матеріальних цінностей № 11/05-2016-П від 11.05.2016 року в сумі 182 509,63 грн. з них: основного боргу - 161 112,90 грн. (сто шістдесят одна тисяча сто дванадцять гривень 90 копійок) та пені - 21 397,63 грн. (двадцять одна тисяча триста дев'яносто сім гривень 63 копійки).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2018 року (суддя Котков О.В.) позовну заяву б/н від 18 січня 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба Безпеки Сват" до Комунального підприємства "Житній ринок" про стягнення боргу в сумі 182 509,63 грн. - залишено без руху на підставі ч.ч. 1, 2, 3 ст. 162, ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України; судом надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Служба Безпеки Сват" строк до 07.02.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

31 січня 2018 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба Безпеки Сват" надійшли матеріали "На виконання ухвали суду від 24.01.2018".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2018 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/692/18; ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01.03.2018 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в судовому засіданні 01.03.2018 року судом оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу № 910/692/18 до судового розгляду по суті на 27.03.2018 року. Про дату, час і місце судового засідання відповідача повідомлено ухвалою від 01.03.2018 року.

Представник відповідача в судове засідання 27.03.2018 року не з'явився, причин неявки не повідомив. Відзиву на позовну заяву, станом на дату відповідного судового засідання, відповідач до суду не надіслав.

За ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Приймаючи до уваги, що відповідача належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання 27.03.2018 року, з урахуванням ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті і суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 27.03.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як Замовник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про надання послуг з охорони об'єктів та збереження майна й матеріальних цінностей № 11/05-2016-П від 11.05.2016 року, зокрема, у визначені договором строки в повному обсязі не здійснив оплату наданих позивачем, як Виконавцем, послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

31.01.2018р. позивач подав заяву б/н від 30.01.2018р. «Про зміну позовних вимог» в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Житній ринок" боргу за договором про надання послуг з охорони об'єктів та збереження майна й матеріальних цінностей № 11/05-2016-П від 11.05.2016 року в розмірі - 161 112,90 грн. (сто шістдесят одна тисяча сто дванадцять гривень 90 копійок). Вказана заява розцінена судом як зменшення позовних вимог та, приймаючи до уваги дотримання позивачем вимог ст.ст. 46, 182 Господарського процесуального кодексу України, прийнята судом до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 року між позивачем (надалі - Підрядник або Виконавець) та відповідачем (далі по тексту - Довіритель або Замовник) (разом - сторони) було укладено договір про надання послуг з охорони об'єктів та збереження майна й матеріальних цінностей № 11/05-2016-П (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі - Договір або Договір послуг) згідно п. 1.1. якого Замовник доручає за грошову винагороду, а Виконавець приймає на себе обов'язок з охорони певної території, шляхом забезпечення його цілісності і збереження майна Замовника, яке здано під охорону в установленому порядку, за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 16.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору в період з жовтня 2016 року по березень 2017 року Виконавець надав Замовнику узгоджені сторонами в Договорі послуги на загальну суму 191 612,90 грн., а останній прийняв такі послуги, що підтверджується складеними між сторонами актами надання послуг за №№: 99, 130, 144, 22, 38 та 42 на вказану суму (копії актів містяться в матеріалах справи).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про підтвердження та доведеність позивачем факту надання Виконавцем Замовнику послуг за Договором на суму 191 612,90 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 5.4. Договору оплату за надання послуг відповідно до визначеного тарифу у п.5.1. цього Договору Замовник перераховує на поточний рахунок Виконавця щомісячно у наступні терміни: 20% (Двадцять відсотків) місячної оплати до 10 (Десятого) числа поточного місяця; 80% (Вісімдесят відсотків) місячної оплати платежу до 30 (Тридцятого) числа поточного місяця.

З матеріалів справи випливає, що відповідачем було здійснено часткову оплату послуг за Договором в розмірі 30 500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№: 5843, 5832, 5820, 5813, 5807 та актом звіряння розрахунків станом на 30.01.2018р. (копії документів в справі).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що строк виконання грошового зобов'язання за Договором по оплаті актів за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року настав, зважаючи на те, що доказів повної оплати послуг по Договору станом на березень 2018 року до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги Виконавця про стягнення з Замовника боргу за Договором по оплаті послуг в розмірі 161 112,90 грн., з розрахунку: 191 612,90 грн. /загальна сума послуг згідно актів/ - 30 500,00 грн. /часткова оплата/.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу господарських витрат по справі № 910/692/18.

В інформаційному листі від 20.10.2006р. "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" Вищий господарський суд України з приводу запитання: "Якими є правові наслідки зменшення розміру позовних вимог?" довів до відома Господарським судам України наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Питання щодо повернення зайво сплаченої суми державного мита у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством.

Суд вказує, що відповідні роз'яснення, по суті, не протирічать встановленим чинним Господарським процесуальним кодексом України правилам щодо питань ціни позову, виходячи з якої й вирішується спір та сплати позивачем судового збору.

Загальна сума ціни позову, з урахування поданої заяви про зменшення позовних вимог, становить - 161 112,90 грн. Відтак, розмір судового збору за відповідні майнові вимоги складає - 2 416,69 грн., з розрахунку: 161 112,90 грн. Х 1,5%.

Таким чином, судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 416,69 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Окремо суд відмічає, що пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

З огляду на відсутність в матеріалах справи клопотання позивача про повернення судового збору, підстави для повернення останньому сплачених 320,95 грн. судового збору на даній стадії у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житній ринок" (ідентифікаційний код 05587843, адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 16, р/р 6901, МФО 322669), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба Безпеки Сват" (ідентифікаційний код 39553462, адреса: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 6, р/р № 3452 в Київське ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 321842), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 161 112,90 грн. (сто шістдесят одна тисяча сто дванадцять гривень 90 копійок) та судовий збір - 2 416,69 грн. (дві тисячі чотириста шістнадцять гривень 69 копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.04.2018р.

Суддя О.В. Котков