РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2018Справа № 910/22723/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/22723/17

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», м. Київ,

про стягнення 31 551,37 грн. страхового відшкодування,

без виклику учасників справи.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - Товариство) 31 551,37 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: Компанія згідно з заявою страхувальника та на підставі заяви-приєднання від 15.04.2016 №10512а6ха добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) від 11.04.2016 №109 виплатила страхове відшкодування автомобіля марки «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - «Toyota Auris»), а тому позивачем відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду; відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер 210615 (далі - «Volkswagen Transporter»), була застрахована Товариством (поліс №АЕ/9447890, за яким ліміт по майну становив 100 000 грн., а франшиза - 0 грн.); у зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 31 551,37 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі №910/22723/17 та призначено її розгляд на 16.01.2018.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункт 9 частини першої Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини п'ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у справі №910/22723/17 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2018 вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; запропоновано: - відповідачу у строк до 06.02.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 20.02.2018 подати відповідь на відзив.

Відповідач 12.01.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Позивач 06.03.2018 подав суду відповідь на відзив.

Товариство 13.03.2018 подало суду заперечення на відповідь на відзив.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.04.2016 ОСОБА_1 (страхувальник) підписано заяву-приєднання №10512а6ха добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) від 11.04.2016 №109, якою було застраховано автомобіль «Toyota Auris»; строк дії договору з 15.04.2016 по 14.04.2017.

26.01.2017 об 11 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», рухаючись по вул. Танкопія в м. Харкові, від пр. Ландау у напрямку до пр. Григоренко, на перехресті з пр. Григоренко в м. Харкові, на порушення пунктів 10.1 і 10.4 Правил дорожного руху України, виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю «Toyota Auris», під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку по вул. Танкопія прямо, та не переконався, що це буде безпечно, в наслідок чого здійснив з ним зіткнення.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 у справі №645/620/17 закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_2 у зв'язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності відповідо до пункту 2 частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Слід зазначити, що вказаною постановою встановлено наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

27.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виставлено рахунок на оплату від 06.02.2017 №36 на суму 48 690,92 грн.

Компанією складено страховий акт від 13.02.2017 №АХА2191003 на суму 31 551,37 грн.

На підставі вказаного страхового акта Компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 31 551,37 грн. на рахунок фізичної особи-підприємця, що підтверджується платіжним дорученням від 14.02.2017 №308168 на суму 31 551,37 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію від 15.06.2017 №ЕЛ_2928 про виплату 31 551,37 грн. страхового відшкодування.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав вказану претензію 19.06.2017, про відповіді на претензію не надіслав.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку (постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 у справі №645/620/17), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Volkswagen Transporter», повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що позивачем при розрахунку суми страхового відшкодування не враховано фізичний знос.

Відповідно до статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, обсяг відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності визначений законом таким, що розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

Частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 №6-2587цс15 викладена така правова позиція: обсяг відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності визначений Законом таким, що розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу; обмеження Законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не позбавляє права особу, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, звернутися з позовом до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 28.05.2015 №22832/14 та від 19.04.2016 №917/2153/15.

Проте, позивачем не було враховано зазначені положення.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Auris» датою випуску автомобіля є 2007 рік, тобто строк експлуатації вказаного автомобіля на момент ДТП складав більше 7 років.

Пунктом 34.4 статті 34 Закону встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до пункту 7.38 Методики значення ЕЗ (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Підунктом «б» пункту 8.2 Методики визначено, що вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови, що Свр < =С,

Сврз + ВТВ > = С ,

Сврз = Ср + См + Сс х (1-Ез),

де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

ВТВ - величина втрати товарної вартості.

За перерахунком суду вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу «Toyota Auris» становить 26 292,25 грн. (Ср (9 497,50 грн.) + См (8 148,34 грн.) + Сс (8 646,97 грн.) х (1 - Ез (0,5565 (процент експлуатаційного зношення згідно з розрахунком оцінювача від 26.07.2017 №010/18))).

Разом з тим, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, який керував автомобілем «Volkswagen Transporter» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №АЕ/9447890, за яким ліміт по майну становить 100 000 грн., а франшиза - 0).

Отже, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Toyota Auris» з урахуванням коефіцієнта зносу складових, що підлягають заміні, становить 26 292,25 грн.

З урахуванням наведеного, господарський суд міста Києва дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41; ідентифікаційний код 25201716) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) 26 292 (двадцять шість тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 25 коп. страхового відшкодування і 1 333 (одну тисячу триста тридцять три) грн. 31 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.04.2018.

Суддя В.О. Демидов