ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Справа № 923/1163/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Південні магістральні нафтопроводи", м. Одеса

до Кооперативу "Нафтовик", м. Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 166 276,66 грн. за договором підряду

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник ОСОБА_1;

від відповідача: адвокат ОСОБА_2:

Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" в особі філії "Південні магістральні нафтопроводи" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Кооперативу "Нафтовик" (відповідач) пеню в розмірі 142944,95 грн. та штраф в розмірі 23331,71 грн. за договором № 10-06/16 від 10.06.2016, на підставі ст.ст. 509, 525-526, 530, 610-612, 629, 837 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 222, 230, 232 Господарського кодексу України.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем строку виконання зобов'язань.

Розгляд справи відбувався за правилами загального позовного провадження.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві. Визнає тільки факт укладення договору та факт здійснення передплати позивачем; наполягає на тому, що відповідно до ст.221 ГК України позивач відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, суд

встановив:

10 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Укртранснафта» (далі замовник, позивач) та Кооперативом «Нафтовик» (далі підрядник, відповідач) укладено Договір № 10-06/16 (далі - Договір).

01 серпня 2016 року між Кооперативом «Нафтовик» та ПАТ «Укртранснафта» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації і умов Договору виконання робіт з ремонту бази відпочинку «Прибій» м. Скадовськ.

Ціна Договору визначається договірною ціною на роботи з додатками згідно ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, що є невідємною частиною Договору і згідно п 2.2. договору (зі змінами, викладеними у Додатковій угоді № 1) становить 391 630,92 грн. і Згідно п. 2.5. Договору (зі змінами, викладеними у Додатковій угоді № 1) платежі здійснюються Замовником шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, вказаний у розділі 16 Договору наступним чином:

- аванс в сумі 119 290 грн. 74 коп. протягом десяти календарних днів з дати підписання сторонами цього Договору;

- протягом десяти календарних днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в і Довідки про вартість будівельних робіт за формою КБ-3 на підставі виставленого Підрядником рахунку-фактури.

Матеріалами справи підтверджується, що Замовником зобовязання стосовно сплати авансу виконано в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 14 червня 2016 року (т.1 а.с.53).

За умовами пункту 3.1. Договору строки виконання робіт, передбачених п.1.1. Договору, становлять 180 календарних днів з дати початку робіт.

Судом встановлено, що 16.06.2016 року філією «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» видано наказ щодо початку виконання робіт з ремонту бази відпочинку «Прибій» (т.1 а.с.54), в якому п.1 передбачено, що виконання робіт розпочати з 16.06.2016 р. Отже, роботи мали бути завершені 12.12.2016 року.

Згідно пункту 4.1. Договору передача виконаних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформлюється Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), підписаним уповноваженими представниками та скріпленим печатками Сторін.

Матеріалами справи підтверджується, що 30.09.2016 року підписано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року та Акт № 1-9 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на загальну вартість будівельних робіт 58 320,72 грн.

Позивач у позові стверджує, що станом на 12.12.2017 року роботи не завершені та інформації стосовно причин невиконання Підрядником зобовязання за Договором - не надходило, що й стало підставою звернення до суду. На думку позивача, строк порушення Підрядником зобовязання становить 365 календарних днів.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є

його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 9.1. Договору передбачено за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за Договором, в тому числі порушення строків виконання підрядних робіт, Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від Договору за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобовязання.

За розрахунком позивача сума пені за період з 13 грудня 2016 року по 12 грудня 2017

року становить 142944,95 грн.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. При цьому, незалежно від способу та бази визначення розміру неустойки договором, вона не може перевищувати той розмір, який встановлено законом, як граничний.

Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, тому встановлена сторонами у договорі відповідальність за прострочення виконання зобовязання у більшому розмірі не суперечить матеріальному праву України та відповідно не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання угоди недійсною.

За змістом статті 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань№543/96-ВР від 22.11.96. передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. Відповідно до п.49 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/211 від 07.04.08р. - положення цього закону не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

Враховуючи вищевикладене, - суд не погоджується з розрахунками пені, викладеними позивачем.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунки пені та, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 103257,06 грн. за період з 13.12.2016 р. по 12.12.2017 р..

Також пунктом 9.1. договору передбачено, що в разі якщо прострочення виконання зобовязання перевищує 30 календарних днів, Підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від ціни невиконаних зобовязань.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 23331,71 грн. штрафу.

Суд перевірив розрахунок штрафу та дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.03.2017 року позивачем було направлено відповідачу претензію, у відповідь на яку відповідач в листі №88 від 10.05.2017 р. (т.1 а.с.66) зазначив, що не розуміє суті вимог. Крім того, 10.05.2017 року та 16.06.2017 року на адресу відповідача направлялись листи щодо актів виконаних робіт згідно договору (т.1 а.с.65, 67).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що навіть строк початку виконання робіт за вказаним договором не настав, що виключає будь-які ствердження про порушення строків його виконання. Відповідач вважає, що він належним чином виконав прийняті на себе зобовязання, а позивач безпідставно ухилився від виконання прийнятих себе зобовязань щодо підписання актів виконаних робіт та подальшої оплати за цим договором. Відповідач не є таким, що прострочив виконання зобовязання з огляду на приписи ст..221 ГК України.

Судом відхиляються посилання відповідача на те, що ним не отримувалась інформація щодо дати початку робіт, а саме, що ним не отримувалась письмова Заявка про готовність до виконання Договору з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.06.2016 р. відповідно до листа № 92-07/1149, керуючись наказом від 16.06.2016 р. № 177, на адресу відповідача було направлено Заявку про готовність обєкту до робіт.

Відповідно до запису в журналі вихідної кореспонденції філії «Південні магістральні нафтопроводи» вказана заявка була направлена поштовим відправленням (копія Витягу з Журналу реєстрації надана позивачем до матеріалів справи).

Реєстр поштових відправлень позивач не надав, у звязку з тим, що вказані документи зберігаються 1 рік.

Згідно ст. 128 п.п. 1.5. «Організація діловодства та архівного зберігання документів» п. 1 «Організація системи управління» розділу І «Документи, що створюються в управлінській діяльності» Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, строк зберігання реєстрів поштових відправлень становить 1 рік.

Крім того, позивачем надано відповідні докази на підтвердження того, що відповідно до даних електронної пошти 16 червня 2016 року з поштової скриньки інженера відділу капітального будівництва, капітальних ремонтів та землевпорядкування ОСОБА_3 було направлено лист із вкладенням (т.1 а.с.155). Згідно даних електронного направлення у вкладенні знаходився документ у форматі .pdf з назвою « 92-07-1149 від 16.06.2016р».

На думку суду, позивачем доведено, що ним вжито всіх можливих заходів щодо прийняття виконаних будівельних робіт, передбачених Договором та чинним законодавством.

Судом також встановлено, що між сторонами були відсутні перемовини щодо внесення змін до договору, а саме до п.3.1. договору тобто сторони не мали бажання корегувати строки виконання робіт, передбачені умовами договору.

За таких обставин суд не погоджується з доводами відповідача, оскільки вони спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення, та повідомлено дату складання повного тексту рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ухвалив:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Кооперативу "Нафтовик" (73009, м.Херсон, вул..Нафтовиків, 52 а, р/р 7118 в ХФ ПАТ КБ «Приватбанк» м.Херсона, МФО 352479, , ІПН 30477448) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Південні магістральні нафтопроводи"(65003, м.Одеса, вул..Отамана Головатого, 16, р/р 9095 в Одеському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 328845, ) 103257,06 грн. пені, 23331,71 грн. штрафу та 1898,83 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 05.04.2018р.

Суддя В.В.Литвинова