ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" квітня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/343/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши матеріали справи № 916/343/18:

за позовом Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, код - 26597691)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми „Ясень (65066, м. Одеса, вул. Центральна, буд. 1, код - 19046737)

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення збитків на суму 55251,31 грн.

з підстав порушення земельного законодавства України

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

СУТЬ СПОРУ: 23.02.2018 року Одеська міська рада (далі Позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми „Ясень (далі Відповідач) про стягнення збитків на суму 55251,31 грн., з підстав порушення земельного законодавства України.

26.02.2018 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247 252 ГПК України та надав Відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Копія Ухвали про відкриття провадження по справі була направлена Відповідачу за адресою місцезнаходження юридичної особи згідно витягу з ЄДР та повернулась до суду з відміткою: „за закінченням встановленого строку зберігання. Тому, за приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України Відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження по справі.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у звязку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Одеська міська рада ґрунтує позов на тому, що Відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми „Ясень на протязі періоду з 01.09.2014 р. до 31.12.2016 р. було власником нежилого окремо розташованого приміщення (свідоцтво про право власності від 25.12.1997 р. № 343), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Центральна, 1, та використовувало земельну ділянку за зазначеною адресою, площею 620 кв.м. без документів, які посвідчують право власності або користування.

Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2008 р. № 3643-V «Про надання згоди ТОВ фірмі «Ясень» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0620 га, за адресою: м. Одеса, вул. Центральна, 1. Однак, станом на 01.04.2017 р. ТОВ фірма «Ясень» не уклало договір оренди земельної ділянки та, відповідно, безоплатно використовувало земельну ділянку.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, п надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель державної та приватної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності.

Згідно з пунктами „а, „б, „в ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ч.І ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території відповідних населених пунктів належить:

- розпорядження землями територіальних громад;

- передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб;

- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Отже, розпорядження землями територіальної громади м. Одеси, які перебувають у комунальній власності, є виключною компетенцією Одеської міської ради.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною ст. 126 Земельного кодексу України встановлено, Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки - є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічне визначення міститься і в статті 22 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержании прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Таким чином, ТОВ фірма «Ясень» тривалий час використовувало земельну без відповідних документів та без сплати орендної плати, чим завдало територіальній громаді міста Одеси збитків у вигляді неодержаного доходу у вигляді орендної плати, яка могла б сплачуватись до місцевого бюджету міста Одеси за умови дотримання підприємством встановленого чинним законодавством порядку оформлення речових прав на земельну ділянку. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками полягає у тому, що саме неправомірне використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів призвело до неотримання позивачем доходу від орендної плати, який міська рада отримала внаслідок дотримання відповідачем вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. д ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, що є підставою для відшкодування збитків Одеській міській раді.

Згідно зі ст.157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії (бездіяльність) щодо відповідних земельних ділянок за процедурою, визначеною Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п. 2 Порядку).

В пункті 3 Порядку зазначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Збитки відшкодовуються власниками землі і землекористувачами, у тому числі орендарями, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісії, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина (п. 5 Порядку).

Відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку 1 кв. м. земельної ділянки від 21.02.2011 р. № 2806, нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Центральна, 1, що використовує ТОВ фірма «Ясень», складає 622,94 грн.

Згідно з пунктом 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - це обов'язковий платіж, що стягується з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п. 14.1.72. ст. 14 Податкового кодексу України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п. 14.1.136. ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до листа Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 18.04.2017 р. № 2479/9/15-54-12-02 за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2016 р. за спірну земельну ділянку сплачено 9 868, 76 грн.

Так, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2017 р. № 281 зі змінами від 04.10.2017 р. № 363 затверджено акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017 р.

Згідно з актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 27.04.2017 р. розмір збитків, нанесених ТОВ фірма «Ясень» територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття та використання без правовстановлюючих документів, складає 55 251,31 грн.

Розрахунок збитків здійснено за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що права Одеської міської ради, як власника земельної ділянки порушені, так як невчинення Відповідачем дії щодо оформлення договору оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0620 га, за адресою: м. Одеса, вул. Центральна, 1, протягом періоду з 01.09.2014 р. по 31.12.2016 р. призвело до понесення Позивачем у зв'язку з цим збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі неодержаної плати за оренду вказаної земельної ділянки у сумі 55 251,31 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби ії право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 623 ЦК України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 3)вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Про наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення свідчить відсутність у відповідача на момент вирішення спору належним чином оформленого права на вказану земельну ділянку. Наслідком цього є ухилення від сплати орендної плати за землю, оскільки всупереч вимогам ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України договору оренди земельних ділянок між відповідачем та власником земельних ділянок до теперішнього часу не укладено. При цьому Одеська міська рада не отримує доходів, якщо б такий договір було укладено, тобто має упущену вигоду.

Викладені обставини є підставою для стягнення нарахованих збитків в судовому порядку.

Аналогічну правову позицію щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 у подібних випадках викладено у постановах Вищого господарського суду України від 18.03.2014 (справа № 904/5361/13)та 13.11.2013 (справам 902/370/13-г).

Пунктом 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин від 17.05.2011 № 6 установлено, що у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають спори про стягнення шкоди, у тому числі упущеної вигоди, завданої порушеннями прав власників, у тому числі держави та територіальних громад, і користувачам земельних ділянок.

Відповідно до п. 3.7 вказаної постанови власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою, які погоджуються з відповідними контролюючими та виконавчими органами.

Відповідно до п. 1.2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин за змістом статей 13, 14 Конституції України, ст. 11 Цивільного кодексу України, статей 123. 124, 127, 128 Земельного кодексу України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог Земельного кодексу України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності). Пунктом 2.1 постанови визначено, що за відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Ясень» (65066, м. Одеса, Суворовський район, вул. Центральна, буд. 1 ідентифікаційний ) збитки у сумі 55 251 гривню 31 коп. на користь Одеської міської ради (65004, м. Одеса, площа Думська, буд. 1, ідентифікаційний код 26597691; банк ГУДКСУ в Одеській області, рахунок - 9002, МФО - 828011, код 38016923, одержувач - УДКСУ у м. Одесі, Одеської області, КБК - 24060300 «інші надходження», призначення платежу: «відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам») та 1762 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин