ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.2018 Справа №905/284/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Мунтяну Ю.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, ,

до відповідача, Фізичної особи-підприємця Поспєлова Сергія Леонідовича, м.Костянтинівка Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про стягнення 47248,75 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідач: не з'явився,-

Згідно приписів ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 15.03.2018р. по 03.04.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №51юр-10/18 від 18.01.2018р. до Фізичної особи-підприємця Поспєлова Сергія Леонідовича, м.Костянтинівка Донецької області, про стягнення боргу у загальній сумі 47248,75 грн., у тому числі:

- борг за активну електроенергію у розмірі 22358,30 грн., спожиту у листопаді 2016р., на підставі договору про постачання електричної енергії №906 від 27.06.2013р.;

- сума боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії за листопад 2016р. у розмірі 18658,89 грн., на підставі договору про постачання електричної енергії №906 від 27.06.2013р.;

- сума 3% річних в розмірі 676,34 грн., нарахованих у період з 29.11.2016р. по 30.11.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2016р., на підставі ст.625 Цивільного кодексу України;

- сума інфляційних в розмірі 2513,84 грн., нарахованих у період з 01.12.2016р. по 30.11.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2016р., на підставі ст.625 Цивільного кодексу України;

- сума пені в розмірі 3041,38 грн., нарахованих у період з 29.11.2016р. по 28.05.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2016р., на підставі п.4.2.1 договору №906 від 27.06.2013р.

Ухвалою суду від 16.02.2018р. даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/284/18; визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначене на 15.03.2018р.; встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України до 15.03.2018р.; встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до 05.03.2018р., але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору про постачання електричної енергії №906 від 27.06.2013р. із відповідачем, несвоєчасне виконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості поставленої активної електроенергії за листопад 2016р., внаслідок чого виникла заборгованість та підстави для нарахування 3% річних, інфляційних витрат, пені, а також, у зв'язку з перевищенням відповідачем договірних величин електроспоживання у листопаді 2016р. та їх неоплатою, виникли підстави для нарахування суми боргу в розмірі 18658,89 грн.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок ціни позову, у копіях: договір про постачання електричної енергії №906 від 27.06.2013р. з додатками №5 «Порядок розрахунків», №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності Сторін», №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» на 2016р., додаток №1 від 27.06.2013р. «Однолінійна схема надання доступу до місцевої (локальної) електромережі» до нього; акт прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2016р., рахунок за електроенергію №33/906 за листопад 2016р., рахунок за перевищення договірної величини №33/906.121325 від 21.11.2016р. за листопад 2016р., виписки за 25.09.2017р., за 26.10.2016р., за 02.11.2016р., договір купівлі-продажу №2-2862 від 17.11.2000р., довіреності на представників позивача, правоустановчі документи позивача та відповідача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.4, 12, 20, 162-164 Господарського процесуального кодексу України, Правилами користування електричною енергією.

Ухвалою господарського суду 15.03.2018р. повідомлено фізичну особу-підприємця Поспєлова Сергія Леонідовича про продовження судового засідання, що відбудеться 03.04.2018р.

20.03.2018р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано пояснення №51юр-117/18 від 20.03.2018р.

Представник позивача у судове засідання 03.04.2018р. не з'явився.

Представник відповідача у судове засідання 03.04.2018р. не з'явився.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, а також забезпечення з боку суду можливості сторін для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв'язку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

27.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» надалі - Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Поспєловим Сергієм Леонідовичем (надалі - Споживач), укладено договір про постачання електричної енергії №906, згідно з яким Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача із загальною (за всіма об'єктами) приєднаною потужністю 5,0 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (р.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2013р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

За умовами вказаного договору Постачальник, зокрема, зобов'язався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності електромереж Постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (п.2.2.2. договору), а Споживач зобов'язався, зокрема, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору (п.2.3.4 договору).

Відповідно до п.10 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється Споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки Постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищує 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Для проведення остаточного розрахунку Споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у Постачальника за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені Договором. У разі неявки Споживача (уповноваженого представника Споживача) для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Матеріали справи містить акт прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2016р., що підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

Згідно даного акту обсяг спожитої відповідачем електроенергії у листопаді 2016 року: активна електроенергія - 9722 кВт/год на суму 22981,64 грн.

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу виставлений рахунок за цю послугу у зазначеному обсязі відповідно до договору про постачання електричної енергії №906 від 27.06.2013р., у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (надалі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за листопад 2016р. активної електричної енергії у обсязі 9722 кВт/год на загальну суму 22981,64 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідним актом прийняття-передавання електроенергії.

Рахунок на оплату спожитої у листопаді 2016р. активної електроенергії на суму 22442,30 грн. (з урахуванням проведеної оплати за листопад 2016р., що відображено у рахунку №33/906 від 21.11.2016р. за листопад у сумі 539,34 грн.), отримано відповідачем 21.11.2016р., про що свідчить відповідна відмітка на цьому документі.

Доказів протилежного суду не надано.

За змістом п.10 додатку №5 «Порядок розрахунків за електроенергію», оплата отриманого Споживачем рахунку повинна виконуватись протягом не більше 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Одночасно п.6.11 ПКЕЕ встановлено, що тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків зазначається у договорі та/або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Відтак, означене положення додатку №5 до договору не суперечить приписам чинного законодавства у сфері спірних правовідносин.

Приймаючи до уваги викладені обставини та означені вище умови оплати, розрахунок відповідачем за спожиту активну електричну енергію повинно бути вчинено у термін протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Тобто, сплата за зобов'язанням листопада 2016р. повинна бути здійснена: не пізніше 28.11.2016р.

Разом з цим, відповідач розрахунки за спожиту активну електроенергію у визначений спірний період у повному обсязі та належним чином не здійснив, у зв'язку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі.

Приймаючи до уваги відомості представлені позивачем, що не спростовані у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, відповідач частково розрахувався за рахунком за листопад 2016р. (активна електроенергія) у розмірі 84,00 грн. (банківська виписка за 25.09.2017р., пояснення позивача №51юр-117/18 від 20.03.2018р.), у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за спожиту активну електроенергію у листопаді 2016р. у сумі 22358,30 грн.

Так, приймаючи до уваги викладені обставини справи, вбачається, що позивачем належним чином доведено факт виконання обов'язку щодо поставки активної електроенергії у листопаді 2016р. за спірним правочином, вартістю у вищенаведеному розмірі та невиконання відповідачем в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошового зобов'язання з оплати отриманої активної електроенергії у визначений період в загальній сумі 22358,30 грн. у встановлені договором строки.

Доказів, що спростовують дане суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.4.2.1 Договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 - 2.3.5 договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків» до договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі, обумовленому додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за Договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до п.10 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 - 2.3.5 Договору, з порушенням термінів, визначених даним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

За розрахунком позивача загальна сума інфляційних витрат за прострочення основного зобов'язання становить 2513,84 грн. (фактично нарахування здійснено за зобов'язанням листопада 2016р. загалом за період з 01.12.2016р. по 30.09.2017р.).

Дослідив розрахунок інфляційних витрат проведений позивачем та базу нарахування, вбачається, що останнім застосовано суму боргу за зобов'язанням листопада 2016р. з включенням суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів у минулі періоди, проте дійсною сумою боргу, не обтяженою додатковими нарахуваннями, є 22442,30 грн. за період з 01.12.2016р. по 31.08.2017р. та 22358,30 грн. з 01.09.2017р. по 30.09.2017р.

Одночасно позивачем заявлено до стягнення 3% річних - 676,34 грн. (нарахування здійснено за зобов'язанням листопада 2016р. на суму 22442,30 грн. з 29.11.2016р. по 25.09.2017р., на суму 22358,30 грн. з 26.09.2017р. по 30.11.2017р.).

За приписами п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями), день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Іншого договором щодо нарахування 3% річних та інфляційних витрат не передбачено.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог, беручи до уваги приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р., та у межах періоду заявленого позивачем, не враховуючи день фактичної оплати, суд дійшов висновку про розмір інфляційних витрат у сумі 2473,31 грн. та 3% у розмірі 676,33 грн.

За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення основного зобов'язання становить 3041,38 грн. (нарахування здійснено за зобов'язанням листопада 2016р. на суму 22442,30 грн. за період з 29.11.2016р. по 28.05.2017р. із застосуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нарахована штрафна санкція).

Згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог, з урахуванням встановленого вище, із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що не суперечить приведеним нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи, суд встановив, що їх загальний розмір становить суму 3 056,14грн., яка є більшою, ніж заявлено до стягнення позивачем.

Відтак, дотримуючись меж заявлених позовних вимог Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» до Фізичної особи-підприємця Поспєлова Сергія Леонідовича в частині стягнення пені, останні підлягають задоволенню у сумі, визначеній позивачем, інфляційні витрати та 3% річних у сумі встановленій судом, а саме пеня - 3041,38 грн., 3% річних - 676,33 грн., інфляційні витрати - 2473,31 грн.

Разом з цим, посилаючись на перевищення споживачем у листопаді 2016р. обсягу договірної величини споживання електричної енергії, позивач просить стягнути 18658,89 грн.

За умовами вказаного договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 01 жовтня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою встановленою додатком №7 «Обсяги очікування споживання електричної енергії та потужності Споживачем» до цього договору (п.5.1 договору).

Визначені згідно з пунктом 5.1 договору обсяги споживання електричної енергії узгоджуються сторонами і оформлюються додатком №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до цього договору як договірні величини споживання електричної енергії (п.5.2 договору).

Відповідно до додатку №8 від 23.09.2015р. «Договірні величини споживання електричної енергії» на 2016р. до договору про постачання електричної енергії №906 від 27.06.2013р., узгодженою величиною споживання електричної енергії у листопаді 2016р. є 250кВт/год.

Пунктом 4.4. ПКЕЕ передбачено, що Споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

За умовами п.5.7 договору звернення Споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються Постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. Споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до Постачальника із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

За результатами розгляду споживачу надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення коригування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невід'ємною частиною договору (п.5.8 договору).

З матеріалів справи вбачається, що Споживач не звертався до позивача із заявою про коригування (збільшення) договірних величин споживання електричної енергії на спірний період.

Відповідно до п.6.14. ПКЕЕ перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Згідно з п.4.2.2 договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами Розділу 5 цього договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт/год і більше (за підсумками минулого року) згідно з діючим законодавством України.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п.6.16. ПКЕЕ обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

За умов п.7 додатку №5 «Порядок разрахунків» до договору, у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії, що визначається Постачальником при підбитті підсумків розрахункового періоду, Постачальник електричної енергії надає Споживачу окремий рахунок на суму вартості санкцій за перевищення договірної величини.

Згідно п.10 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору, оплата отриманого Споживачем рахунку повинна виконуватись протягом не більше 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Отже, за таких обставин, на виконання умов договору постачальник виставив відповідачу рахунок №33/906.121325 від 21.11.2016р. за листопад 2016р. у кількості 9472кВт/год на суму 18658,89 грн. (за перевищення договірних величин), про що свідчить відмітка про отримання його останнім 21.11.2016р. на цьому документі.

Доказів протилежного суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Вказаний рахунок на момент розгляду справи відповідачем не оплачено, у зв'язку з чим за ним перед позивачем є наявним грошове зобов'язання зі сплати за перевищення договірної величини електроспоживання у листопаді 2016р. в розмірі 18658,59грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума боргу за перевищення договірної величини електроспоживання у розмірі 18658,89 грн. підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, 165, 202, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, до Фізичної особи-підприємця Поспєлова Сергія Леонідовича, м.Костянтинівка Донецької області, про стягнення боргу у загальній сумі 47248,75 грн., у тому числі: борг за активну електроенергію у розмірі 22358,30 грн., спожиту у листопаді 2016р., сума боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії за листопад 2016р. у розмірі 18658,89 грн., сума 3% річних в розмірі 676,34 грн., нарахованих у період з 29.11.2016р. по 30.11.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2016р., сума інфляційних в розмірі 2513,84 грн., нарахованих у період з 01.12.2016р. по 30.11.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2016р., сума пені в розмірі 3041,38 грн., нарахованих у період з 29.11.2016р. по 28.05.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у листопаді 2016р., задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Поспєлова Сергія Леонідовича (85100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, банківські реквізити не вказано) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, б.8, поштова адреса: 87528, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Войніч, 2, , банківські реквізити не зазначено) 47208,21 грн., у тому числі 22358,30 грн. суми боргу за активну електроенергію, 18658,89 грн. суми боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії, 676,33 грн. 3% річних та 2473,31 грн. суми інфляційних витрат, 3041,38 грн. пені, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1760,49 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Рішення ухвалено у судовому засіданні 03.04.2018р.

6. Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

7. Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2018р.

Суддя О.В. Кротінова