РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.03.2018Справа № 905/2067/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 894 621, 54 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Соколова В.П. довіреність б/н від 01.11.2017;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 894 621,54 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на порушення відповідачем термінів доставки вантажу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу на підставі статті 116 Статуту залізниць України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.09.2017 року вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2017 року порушено провадження у справі № 905/2067/17, її розгляд призначено на 28.09.2017 року.

27.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позовну заяву № 2022/281 від 22.09.2017 року та заяву про зменшення розміру штрафу № 2022/282 від 22.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.09.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 18.10.2017 року.

11.10.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

17.10.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.10.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 08.11.2017 року.

30.10.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 08.11.2017 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 27.11.2017 року.

27.11.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано пояснення на відзив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.11.2017 року, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 11.12.2017 року.

11.12.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 22.01.2018 року.

Проте, 15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.02.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2018 року.

В судовому засіданні 19.03.2018 оголошено перерву до 21.03.2018 року.

В судове засідання 21.03.2018 року представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.03.2018 року проти задоволення позову заперечив частково, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву, та просив суд задовольнити заяву про зменшення розміру штрафу.

В судовому засіданні 21.03.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Протягом липня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» здійснила на адресу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" доставку вантажів (сировини для металургійного виробництва) по наступним залізничним накладним: №№ 33513839, 33518655, 33547456, 33550617, 33564535, 33576026, 33591017, 33652876, 33664897, 33672494, 33747650, 33765710, 33766478 (досилочна накладна 33798588), 3767146, 33768979, 33777863, 33836099, 33850967. 33955493, 33956889, 33978453, 37857596 (досилочна накладна 37924107), 37953866, 38200861 (досилочна накладна 47280821), 40037194, 40037202, 40037681, 40068702, 40073926, 40073975, 40073991, 40083057, 40083081, 40115172, 40126682, 41379132, 41454539, 41527300, 41527326, 41527425, 41527433, 41527441, 41555525, 41555533, 41605684, 41644352, 41644360, 41763194, 41763202, 41777194, 41777202, 41777210, 41779430, 41912791, 41912809, 41912833, 42607762, 42607770, 42644351, 42873935, 42908244, 43332865, 43336601, 43338458, 43342500, 43353663, 43365907, 43370816, 43370980, 43371129, 43371681, 43378132, 43434091, 43439207, 43456649, 43462597, 43482405, 43496223, 43513258, 43518406, 43520741, 43543529, 43597731,43638188, 43973999 (досилочна накладна 45443587), 46372470, 46480893, 46418901, 46418919, 46419339, 46419453, 46420923, 46420931, 46432225 (досилочна накладна 46453239), 46432241, 46435442, 46436200 (досилочна накладна 46606166), 46436200, 46436200 (досилочна накладна 46446308), 46436218, 46444493 (досилочна накладна 46445813), 46447405 (досилочна накладна 46450540), 46452108 (досилочна накладна 46453254), 46467635 (досилочна накладна 46650750), 46467635 (досилочна накладна 4647106), 46467643 (досилочна накладна 46650669), 46467643 (досилочна накладна 46467130), 46481123 (досилочна накладна 46521068), 46487468 (досилочна накладна 46521159), 46487476 (досилочна накладна 46521142), 46519039, 46519211, 46529996 (досилочна накладна 46540035), 46549705, 46549721, 46549721 (досилочна накладна 46550927), 46559639, 46562682, 46568457, 46576963, 46592812, 46606893 (досилочна накладна 46623237), 46607024 (досилочна накладна 46609806), 46615241, 46615539, 46620795 (досилочна накладна 46644050), 46620985, 46628335 (досилочна накладна 46786588), 46646485, 46646550, 46655460, 46664645, 46664728, 46674396 (досилочна накладна 46832937), 46674396 (досилочна накладна 46674636), 46679320 (посилочна накладна 46679486), 46679320 (досилочна накладна 46680070), 46679338 (досилочна накладна 46679494), 46684320, 46696761, 46696779, 46696787, 46703674 (досилочна накладна 46703807), 46709887 (досилочна накладна 46719043), 46709937 (досилочна накладна 46719035), 46710760, 46710778, 46719696 (досилочна накладна 46754578), 46726741 (досилочна накладна 46904140), 46727137 (досилочна накладна 46734042), 46734570 (досилочна накладна 46734794), 46762191 (досилочна накладна 46763181), 46762191 (досилочна накладна 46832416), 46762415 (досилочна накладна 46763173, 46772315 (досилочна накладна 46801932), 46772349, 46774907 (досилочна накладна 46788709), 46783486, 46785515, 46785523, 46819363 (досилочна накладна 46885026), 46819371 (досилочна накладна 46885042), 46819611 (досилочна накладна 46828992), 46819611 (досилочна накладна 46828992, 47028303), 46826723, 46847760, 46918736, 46979936 (досилочна накладна 47031422), 46979944, 46987228, 46987517, 46988614, 46988622, 46995072, 46995072 (досилочна накладна 47055546), 47000351 (досилочна накладна 47042106), 47027818 (досилочна накладна 47031026), 47129648, 47169834 (досилочна накладна 47224019), 47169834 (досилочна накладна 47224944), 47169834 (досилочна накладна 47224969), 47169834 (досилочна накладна 47225016), 47171228 (досилочна накладна 47235866), 47171269 (досилочна накладна 47235080), 47214945 (досилочна накладна 47260054), 47215157 (досилочна накладна 47260070), 47218888, 47260559, 47260567, 47261011, 47265723 (досилочна накладна 47325782), 47265723 (досилочна накладна 47325766), 47330063 (досилочна накладна 47367982), 47330089 (досилочна накладна 47367966), 47415674, 47507009 (досилочна накладна 47568894), 47507017 (досилочна накладна 47568852), 47523840 (досилочна накладна 47585096), 47524202 (досилочна накладна 47585088), 47568845 (досилочна накладна 47642889), 47568886 (досилочна накладна 47642988), 47571583 (досилочна накладна 47640057), 47571591 (досилочна накладна 47640065), 47586532, 47586540, 47586615, 47586623, 47611660 (досилочна накладна 47684451), 47613856 (досилочна накладна 47686407), 47613872 (досилочна накладна 47686415), 47635115 (досилочна накладна 47697123), 47789243, 47793799, 47793807, 47793823, 47793831, 47793856, 50799873 (досилочна накладна 50887249), 50799923 (досилочна накладна 50887330), 50799931, 50801711, 50801778, 50801828, 50808047, 50811314, 50811348, 50811454, 50811462, 50812288, 50812296, 50812304, 50817956, 50829043, 50844885, 50846427, 50846823, 50847037, 50847185, 50847318, 50851708, 50851724, 50862895, 50862929, 50869270, 50901784, 50901792, 50905207, 50910918, 50910926, 50910934, 50949387, 50965045, 50965052, 50965060, 50974906, 50982123, 50986116, 50986124, 51008613, 51008621, 51071561, 51071579, 51107068.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач припустився прострочення доставки вантажів за вказаними накладними, у зв'язку із чим просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 894 621,54 грн. штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України.

Відповідач проти факту порушення строків вантажів не заперечує, однак зазначив про наявність помилок у розрахунку штрафу позивача, у зв'язку із чим надав власний контррозрахунок, за яким сума штрафу становить 876 787,27 грн. Також відповідачем подано заяву про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу до 5% від суми позову - 43 839,20 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу Україн перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 статті 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Таким чином, відповідачем взято на себе зобов'язання з перевезення вантажу на підставі складених залізничних накладних, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1,1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Відповідно до п.2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст.. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до Інформаційного листа ВГСУ України №01-06/420/2012 від 04.04.2012р., нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

ПАТ "Українська залізниця" не заперечує той факт, що з її боку мали місце порушення термінів доставки вантажів позивачу, про що зазначено у заяві відповідача про зменшення розміру штрафу, разом з тим вважає що розрахунок позивача є невірним, оскільки останній помилково визначив провізну плату (у графі 34 замість графи 31) у залізничних накладних.

Відповідно до розрахунку позивача загальна сума штрафу за прострочку доставки вантажу складає - 894 621,54 грн.

Відповідач у запереченнях на позовну стверджує, що розрахунок позивача містить помилки та надає власний контррозрахунок, за яким сума штрафу за прострочку доставки вантажу є на 17 834,27 грн. меншою, ніж заявлено, тобто становить 876 787,27 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача та контррозрахунку відповідача, суд вважає їх арифметично невірним та таким, що невідповідають приписам Статуту залізниць України, Правилам обчислення термінів доставки вантажу та матеріалам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України залізниця сплачує штраф, який розраховується у відсотках від провізної плати.

Відповідно до Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом № 644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України наказом № 644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при заповнені залізничної накладної, у графі 31 зазначається провізна плата, а у графі 34 - усього сума платежів, сплачена відправником.

У зв'язку із наведеним, суд погоджується з твердженням відповідача, що у розрахунку штрафу щодо накладних №№ 33836099, 33850967, 37953866, 6264451, 42873935, 4332865, 43336601, 43338458, 43342500, 43353663, 43365907, 43370816, 43310980, 43371129, 43371681, 43378132, 43434091, 43439207, 43456649, 43462597, 43482405, 43496223, 43516258, 43518406, 46549721, 47260559, 47586623, 50965045, 50965052, 5 965060, 50974906 позивач помилково визначає провізну плату з графи 34 накладної, а не з графи 31.

Зазначене також визнано позивачем у письмових поясненнях №09/460 від 23.11.2017 року вих.№098/460.

Проте, твердження відповідача, що у розрахунку по залізничній накладній № 46885026 помилково застосована тарифна відстань 279 км, а має бути 546 км, не відповідає дійсності, оскільки позивачем у розрахунку зазначено саме 546 км.

Враховуючи наведене, судом здійснено власний розрахунок суми штрафу за прострочку доставки вантажу згідно доказів, що містяться у матеріалах справи, та встановлено, що її розмір становить 880 966,17 грн.

У зв'язку із вищевикладеним, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за прострочку доставки вантажу підлягають частковому задоволенню на суму 880 966,17 грн.

Водночас, 27.09.2017 року через відділ діловодства суду представником відповідача було подано суду заяву про зменшення розміру стягуваного штрафу до 5% від суми позову - 43 839,20 грн.

Подане клопотання мотивоване тим, що порушення терміну доставки вантажу сталося внаслідок проведення на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції. Також відповідач обґрунтовує надане клопотання скрутним фінансовим становищем відповідача, що також пов'язано з проведення на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано суду звіт про фінансові результати Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за 2016 рік.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз названих норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Разом з тим, нормами чинного господарського процесуального кодексу не передбачено право суду на зменшення неустойки, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні заяви про зменшення штрафу.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу підлягає задоволенню частково у розмірі 880 966,17 грн.

При цьому, відповідач не довів належними засобами доказування факт відсутності його вини у порушенні зобов'язання.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ідентифікаційний код 00191129) 880 966 (вісімсот вісімдесят тисяч дев'ятсот шістдесят шість) грн. 17 коп. грошових коштів та 13 214 (тринадцять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 49 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.04.2018.

СуддяМ.Є. Літвінова