РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.04.2018Справа № 910/21693/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватного підприємства "Гал-Ексім" (79024, м.Львів, вул.Промислова, 50/52)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УА ТРАНС" (03680, м.Київ, вул.Казимирова Малевича, буд.66)

про стягнення 48 626,01 грн. та визнання договору розірваним

за участю представників сторін:

від позивача: Щерба Зоряна-Марія Ігорівна за дов.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Гал-Ексім" звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "УА ТРАНС" із вказаним позовом, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати орендної плати по договору оренди № 16 від 09.02.2016 більш, ніж за три місяці оренди, у зв'язку з чим просить визнати договір оренди № 16 від 09.02.2016 розірваним з 22 вересня 2017 року, стягнути 40 093,35 грн. заборгованості орендної оплати, 1300,00 грн. заборгованості з відшкодування комунальних послуг (електроенергії), 521,75 грн. пені, 6599,72 грн. інфляційних втрат, 111,19 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 07.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21693/17, розгляд справи призначено на 23.01.2018.

19.01.2018 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 40093,35 грн. заборгованості з орендної плати, 1428,92 грн. 3% річних, 2402,84 грн. пені, 7846,51 грн. інфляційних втрат, а також змінити предмет немайнової вимоги та розірвати договір оренди № 16 від 09.02.2016 відповідно до п.10.3.4 договору, ч. 2 ст. 651 ЦК України і встановити дату розірвання договору - 22 вересня 2017 року. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 23.01.2018 у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.02.2018.

Ухвалою суду від 15.02.2018 відкладено підготовче засідання на 06.03.2018.

У судовому засіданні 06.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, подав документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, участь свого представника у засіданні суду 06.03.2018 не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Ухвала суду від 15.02.2018 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, повернена з адреси відповідача із зазначенням причини повернення "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Ухвалою суду від 06.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.04.18.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача у засідання суду 05.04.2018 не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, тому суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 05.04.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

09.02.2016 між позивачем - ПАТ «Гал-Ексім» (орендодавець) та ТОВ «ЮА Транс» (орендар) був укладений договір оренди № 16, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення (далі - приміщення), загальною площею 41,8 кв.м. на другому поверсі у будівлі «А», що знаходиться за адресою: 79024, м.Львів, вул. Промислова, 50/52.

За умовами пп.4.1, 4.2 договору, термін оренди за цим договором складає 12 місяців з дати підписання цього договору. Якщо жодна із сторін в термін одного місяця до закінчення терміну дії даного договору не заявить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на той самий термін і на тих же умовах, які передбачені цим договором, але у будь-якому випадку термін дії даного договору не може перевищувати 35 календарних місяців. (п.4.2).

Пунктом 5.1 договору сторони визначили, розмір, порядок сплати орендної плати, та вставили, що розмір орендної місячної плати за 1 кв.м. площі становить 90,00 грн. У розмір орендної плати не входить послуги з тепло-, водо-, газо-, електропостачання та каналізація. Орендар оплачує компенсацію за комунальні послуги (послуги з тепло-, водо-, газо-, електропостачання та каналізації) на підставі розрахунку, виставленого орендодавцем, який складається орендодавцем на підставі показників лічильників або пропорційно займаної площі, якщо орендар не укладав відповідні договори на користування комунальними послугами на підставі положень пункту 7.2.4. цього Договору. Оплата компенсації за комунальні послуги здійснюється одночасно із сплатою орендної плати, якщо інше не передбачено відповідними договорами з підприємствами (організаціями), які надають такі послуги.

Відповідно до п.5.2, передбачено, що орендна плата сплачується виключно грошовими коштами на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5 (п'ятого) числа розрахункового місяця в гривнях та вважається оплаченою після поступлення грошових коштів на поточний рахунок орендодавця.

Умовами п.10.3 договору визначено підстави розірвання договору за ініціативи орендодавця, у т.ч. у випадку, коли загальна заборгованість орендаря по сплаті орендної плати рівна розміру двом місячним орендним платам.

У п.10.7-.10.8 договору визначено, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін, при цьому дана сторона зобов'язана повідомити іншу про розірвання договору не пізніше, ніж за один місяць до дати розірвання. Договір вважається розірваним з моменту підписання сторонами відповідної Додаткової угоди до цього договору та Акту здачі-приймання приміщення, якщо інше не встановлено в Додатковій угоді, договорі або у чинному законодавстві України.

За Актом прийому-передачі майна від 15.02.2016 орендодавець передав у строкове платне користування приміщення по договору.

22.06.2016 між позивачем (орендодавцем), ТОВ «ЮА ТРАНС» (орендарем) та ТОВ «УА ТРАНС» (новим орендарем) було укладено Додаткову угоду № 1 до договору оренди № 16 від 09.02.2016, згідно якої сторони за взаємною згодою домовились змінити одну із сторін договору, а саме: передати новому орендарю усі права, обов'язки та зобов'язання орендаря за договором.

Вказаною угодою сторони обумовили, що у зв'язку із заміною сторони за договором, з дати укладення цієї додаткової угоди, у орендодавця виникає право вимоги відповідно до умов договору, від нового орендаря виконання зобов'язань орендаря. Сторони визнають зобов'язання орендаря перед орендодавцем за договором такими, що мають бути виконані новим орендарем на користь орендодавця. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами, і діє до повного виконавця орендодавцем та новим орендарем своїх зобов'язань за договором та/або припинення зобов'язань на умовах, передбачених договором.

Вказані обставини підтверджуються копіями договору оренди № 16 від 09.02.2016, Актом прийому-передачі від 15.02.2016, додатковою угодою № 1 від 22.06.2016, які долучені до справи.

За стверджуваннями позивача, відповідач (новий орендар) не виконував свої зобов'язання по договору оренди в частині сплати орендних платежів та відшкодування комунальних витрат належним чином та у повному обсязі.

З листування сторін вбачається, що позивач неодноразово претензією за вих. № 31 від 01.08.2016, листом № 34 від 08.09.2018, вих. № 1 від 17.01.2017, № 14 від 05.05.2017, звертався до орендаря з вимогою здійснити погашення заборгованості, надав акти приймання послуг, які залишились відповідачем не підписаними та рахунки на оплату, повідомляв про розірвання договору оренди № 16 від 09.02.2016 та додаткової угоди № 1 до нього, надсилав для підписання додаткову угоду № 2 про розірвання договірних правовідносин та акт здачі-приймання орендованого приміщення з оренди.

У матеріалах справи наявна копія листа за підписом директора ТОВ «УА ТРАНС» Кравченка О.В., яким орендар гарантував погашення заборгованості за договором оренди № 16 від 09.02.2016 у розмірі 12936,07 грн. в строк до 01.11.2016 із зазначенням, що платежі будуть здійснюватись кожного робочого дня у розмірі 1000,00 грн.

Листом за вих. № 40 від 12.09.2017 (копія долучена до позовної заяви) орендодавець повідомляв орендаря про розірвання договору оренди та додаткової угоди з 17.02.2017 відповідно до п.10.3.4 договору (несплата орендної плати) та попередив, що у зв'язку із невиконанням орендарем обов'язку повернути приміщення, не підписанням надісланого йому Акту в підтвердження факту повернення об'єкта оренди, приміщення буде самостійно звільнене від майна ТОВ «УА ТРАНС» із складанням Акту опису за участю двох не зацікавлених осіб згідно п.8.12 договору оренди, 22 вересня 2017 о 10:00 год. Згідно опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку, вказаний лист був надісланий на адресу ТОВ «УА ТРАНС» - 14.09.2017, проте повернений відправнику із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого терміну зберігання».

22.09.2017 орендодавцем у присутності трьох незацікавлених осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було звільнено орендоване майно, проведено опис майна, що належить ТОВ «УА ТРАНС», представники якого не з'явились, про що складено та підписано Акт опису майна № 28-17/1 від 22.09.2017.

04.10.2017 позивач повторно надіслав на адресу відповідача лист-попередження № 40 від 12.09.2017 та складений Акт опису майна від 22.09.2017 із проханням забрати вилучене майно та погасити заборгованість за оренду приміщення у розмірі 41 393,35 грн., проте вказаний лист адресатом також не отриманий та повернений відправнику із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Посилаючись на вищевикладені обставини, положенням умов договору оренди № 16 від 09.02.2016, ст. 611, 651 ЦК України, ст. 188 ГК України, істотне порушення орендарем умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору оренди та розірвати договір оренди № 16 від 09.02.2016, додаткову угоду № 1 до нього, встановивши датою розірвання 22.09.2017.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України.

Договір оренди № 16 від 09.02.2016 є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, акти наданих послуг, рахунки на оплату підтверджується) факт передачі нерухомого майна в оренду, користування ним відповідачем у спірний період та отримання комунальних та інших послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи п.5.1-5.6 договору оренди, строк виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті орендних та інших платежів за договорами на момент розгляду справи настав.

Згідно розрахунку позивача, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, заборгованість відповідача за період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року користування орендованим приміщенням становить 40 093,35 грн., заборгованість щодо відшкодування комунальних втрат 1300,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості зі сплати орендних та інших платежів відповідачем суду не надано.

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як слідує з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 9.2.1 договору визначено, що у разі прострочення по сплаті орендних платежів на орендаря покладається обов'язок сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 1428,92 грн. 3% річних, 2402,84 грн. пені, 7846,51 грн. інфляційних втрат, які є обґрунтованими та задовольняються судом в межах заявлених сум.

Відповідачем не надано жодних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, як і не надано доказів сплати грошових зобов'язань за договорами.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди № 16 від 09.02.2016 у зв'язку із істотним порушенням орендарем умов договірних відносин, зокрема систематична несплата орендної плати, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно зі ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили."

Таким чином, вищевказані норми передбачають можливість розірвання договору:

- за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом - з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили;

- або у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом - з моменту направлення (вручення) однією стороною договору іншій повідомлення про відмову від договору. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 914/555/17.

Як вже зазначалось судом, у п.10.3 договору сторони передбачили, що орендодавець має право розірвати договір оренди, у випадку, коли загальна заборгованість орендаря по сплаті орендної плати рівна розміру двом місячним орендним платам.

У п.10.7-.10.8 договору визначено, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін, при цьому дана сторона зобов'язана повідомити іншу про розірвання договору не пізніше, ніж за один місяць до дати розірвання. Договір вважається розірваним з моменту підписання сторонами відповідної Додаткової угоди до цього договору та Акту здачі-приймання приміщення, якщо інше не встановлено в Додатковій угоді, договорі або у чинному законодавстві України.

Оскільки матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано факт несплати відповідачем на користь позивача орендних та інших платежів на спірну суму, що перевищує розмір двох місячних орендних плат, і на отримання вказаних коштів позивач розраховував, укладаючи договір, враховуючи, що позивач звертався до відповідача неодноразово з повідомленням про розірвання правовідносин та необхідність підписання додаткової угоди акту здачі-приймання, які залишені орендарем без реагування та задоволення, суд вважає, вимоги позивача про розірвання договору оренди № 16 від 09.02.2016 з 22 вересня 2017 (дата звільнення орендованого майна) обґрунтованими.

Відповідач письмового відзиву на позов, свого контррозрахунку суми позову, заперечень на доводи позивача не надав, вищевикладених обставин не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УА ТРАНС" (03680, м.Київ, вул.Казимирова Малевича, буд.66, ) на користь Приватного підприємства "Гал-Ексім" (79024, м.Львів, вул.Промислова, 50/52, ) 40 093 (сорок тисяч дев'яносто три) грн. 35 коп. заборгованості з орендної плати, 1300 (одну тисячу триста) грн. 00 коп. заборгованості щодо відшкодування комунальних послуг, 1428 (одну тисячу чотириста двадцять вісім) грн. 92 коп. 3% річних, 2402 (дві тисячі чотириста дві) грн. 84 коп. пені, 7846 (сім тисяч вісімсот сорок шість) грн. 51 коп. інфляційних втрат, 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

2. Розірвати договір оренди № 16 укладений 09.02.2016 між Приватним підприємством "Гал-Ексім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮА ТРАНС"- з 22 вересня 2017 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 16.04.2018

Суддя О.М.Ярмак