номер провадження справи 32/160/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 Справа № 908/2354/17

м. Запоріжжя

За позовом Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД(юр. адр.:02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-А; 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 56, а/с 315)

про стягнення 403941,54 грн.

Суддя Колодій Н.А.

При секретарі: Лола Н.О.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_2 (дов. № 011.11-26 від 26.12.17)

Від відповідача не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача суми 302937,40 грн., з яких: сума 242145,16 грн. основний борг, сума 9441,30 грн. заборгованість з компенсації електричної енергії, сума 28232,83 грн. пеня, сума 19996,11 грн. інфляційні витрати, сума 3122 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.11.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2354/17, судове засідання призначено на 20.12.2017р. Ухвалою суду від 20.12.2017р. сторін повідомлено про розгляд справи відповідно до чинного Господарського процесуального кодексу України зі стадії підготовчого провадження, в рамках загального позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання на 15.02.2018р.

У підготовчому засіданні 20.12.2017р. представник позивача підтримав заяву про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду 19.12.2017р., в якій просить стягнути з відповідача суму 403941,54 грн., з яких: сума 242145,16 грн. заборгованість з орендної плати, сума 9441,30 грн. заборгованість з компенсації електричної енергії, сума 62921,69 грн. пеня, сума 18423 грн. 3% річних, сума 71010,39 грн. інфляційні втрати.

Заява не суперечить приписам ст. 46 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду даної справи є вимоги про стягнення з відповідача суми 242145,16 грн. заборгованості з орендної плати, суми 9441,30 грн. заборгованості з компенсації електричної енергії, суми 62921,69 грн. пені, суми 18423 грн. 3% річних, суми 71010,39 грн. інфляційних втрат.

У підготовче засідання 15.02.2018р. представник відповідача не зявився. При цьому судом встановлено, що ухвали суду від 27.11.2017р. та від 20.12.2017р., направлені на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, повернуто до суду з поштовими відмітками повернення за закінченням терміну зберігання. Відповідно до даних ЄДРПОУ, станом на 15.02.2018р., місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД, , є: 02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-А. Ухвалою суду від 15.02.2018р. продовжено строк підготовчого провадження до 20.03.2018р., підготовче засідання відкладено на 01.03.2018р.

01.03.2018р. позивачем надано суду докази направлення позовної заяви з додатками (02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-А). З наданих доказів вбачається, що відправлення здійснено 28.02.2018р.

Ухвалою суду від 01.03.2018р. підготовче засідання відкладено на 12.03.2018р. Ухвалою суду від 12.03.2018р. підготовче провадження закрито, судове засідання призначено на 26.03.2018р.

У судовому засіданні 26.03.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. На підставі укладеного між сторонами договору оренди майна № ЗАлК-Д-2014-217 від 24.11.2014р. відповідачу було передано в строкове платне користування обєкти оренди: рухоме та нерухоме майно. У 2015 році орендоване майно було повернуто позивачу за актами приймання-передачі. Однак, за період з травня по липень 2015р. відповідачем не було проведено розрахунки за користування обєктами оренди на суму 242145,16 грн. Також у відповідача існує заборгованість за компенсацію електричної енергії у червні 2015р. на суму 9441,30 грн. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 526, 530, 629, 764, 759, 759, 785 ЦК України, ст. 193, 231 ГК України, просить стягнути з відповідача суму 242145,16 грн. основного боргу, суму 9441,30 грн. заборгованості з компенсації електричної енергії, суму 28232,83 грн. пені, суму 19996,11 грн. інфляційних витрат та суму 3122 грн. 3% річних.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином. Слід зазначити, що ухвали суду від 15.02.2018р., від 01.03.2018р. та від 12.03.2018р. направлялись відповідачу, як на юридичну адресу: 02183, м.Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-А, так і на адресу зазначену у позовній заяві: 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 56, а/с 315.

У судовому засіданні 26.03.2018р. після закінчення зясування обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, та перевірки їх доказами судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

24.11.2014р. між ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (орендодавець, позивач у справі) та ТОВ Буденергомонтаж ЛТД (орендар, відповідач) укладений договір оренди № ЗАлК-Д-2014-217, відповідно до умов якого орендодавець зобовязується передати, а орендар зобовязується прийняти у тимчасове користування за оплату майно, що належить на праві власності і розташоване за адресою: 69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15 (п. 1.1).

Згідно п. 3.1, п. 3.3 договору, прийом-передача обєкта оренди проводиться представниками на підставі акту прийому-передачі. Акт прийому-передачі підписується представниками сторін. З моменту його підписання обєкт оренди вважається переданим орендарю.

Обєкти оренди сторонами неодноразово змінювалися, у звязку чим сторонами укладалися додаткові угоди від 30.12.2014р., 14.01.2015р., 13.02.2015р., 01.04.2015р., 08.04.2015р., 15.04.2015р., 07.05.2015р. Остаточний перелік переданого в оренду майна викладено у додатковій угоді від 07.05.2015р. За наслідками передавання та повернення обєктів оренди сторонами також було складено акти прийому-передачі, копії яких містяться в матеріалах справи.

Пунктом 4.1 договору сторони дійшли згоди, що термін оренди починається з моменту підписання акту прийому-передачі та триває до 30.11.2015р. Термін оренди може бути змінений за згодою сторін.

У пункті 5.1 договору, в редакції додаткової угоди від 24.04.2015р., сторони визначили, що розмір орендної плати за використання орендарем обєкту оренди складає 89500 грн. Додатковою угодою від 07.05.2015р. орендну плату визначено в розмірі 80000 грн.

Крім орендної плати, орендар щомісяця компенсує орендодавцю витрати, повязані із забезпеченням орендованих приміщень комунальними послугами, які несе орендодавець у звязку з діяльністю орендаря (п. 5.2).

За умовами п. 5.3 договору, орендар не пізніше 10 числа, наступного за звітним, здійснює оплату оренди та послуг наданих згідно п. 5.2 цього договору шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця.

Згідно п. 5.4 договору, орендна плата сплачується орендодавцем з дня передачі йому обєкта оренди за актом прийому-передачі і до дня його повернення орендодавцю (включно).

01.08.2015р. за актом прийому-передачі відповідач повернув з оренди орендоване рухоме та нерухоме майно, а позивач прийняв його без будь-яких зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи, після повернення обєкту оренди у відповідача залишилась заборгованість з орендної плати за період з травня 2015р. по липень 2015р. у розмірі 242145,16 грн. та заборгованість з компенсації за електричну енергію за червень 2015р. у розмірі 9441,30 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 цього Кодексу за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 285 ГК України орендар зобовязаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої суми не надав.

Факт наявності у відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 242145,16 грн. та заборгованості з компенсації за електричну енергію у розмірі 9441,30 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 242145,16 грн. орендної плати та суми 9441,30 грн. компенсації за електричну енергію є такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 18423 грн. 3% річних за загальний період з 11.06.2015р. по 18.12.2017 р. та суму 71010,39 грн. інфляційних втрат за загальний період з червня 2015р. по жовтень 2017р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство, суд встановив, що період нарахування річних позивачем визначений вірно, в той же час, суд вважає за необхідне, не змінюючи період нарахування, коригувати розрахунок в частині визначення розміру річних, а саме: за загальний період з 11.06.2015р. по 18.12.2017р. - 3% річних становлять 18422,42 грн.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, суд вважає за необхідне скоригувати його в частині визначення періоду нарахування інфляційних втрат, з урахуванням пункту 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Так, за загальний період з липня 2015р. по жовтень 2017р. інфляційні втрати становлять 70590,97 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 18422,42 грн. 3% річних та сума 70590,97 грн. інфляційних втрат.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 62921,69 грн. за загальний період з 11.06.2015р. по 11.02.2016р.

Пунктом 9.2 договору сторони визначили, що у разі порушення термінів перерахування орендодавцем платежів за цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період стягнення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобовязань відповідачем є доведеним.

Перевіривши розрахунок, суд залишає пеню в заявленому позивачем розмірі 62921,69 грн. (не виходячи за межі зазначеного позивачем максимального розміру пені).

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 62921,69 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД(юр. адр.:02183, м. Київ, вул. Кибальчича, буд. 13-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15; ) суму 242145 (двісті сорок дві тисячі сто сорок пять) грн. 16 коп. орендної плати, суму 9441 (девять тисяч чотириста сорок одну) грн. 30 коп. компенсації за електричну енергії, суму 18422 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 42 грн. 3% річних, суму 70590 (сімдесят тисяч пятсот девяносто) грн. 97 коп. інфляційних втрат, суму 62921 (шістдесят дві тисячі девятсот двадцять одну) грн. 69 коп. пені, суму 6052 (шість тисяч пятдесят дві) грн. 82 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.04.2018р.

Суддя Н.А. Колодій