УХВАЛА

29 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/13314/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз",

відповідач-1 - Головне управління юстиції у місті Києві,

відповідач-2 - Державна казначейська служба України,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідіча-1 - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної казначейської служби України

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018

у складі колегії суддів: Зубець Л.П. (головуючий), Мартюк А.І., Алданової С.О.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017

у складі судді Трофименко Т.Ю.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Головного управління юстиції у місті Києві та Державної казначейської служби України

про стягнення 461 984, 91 грн,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2017 рішенням Господарського суду міста Києва позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" 28 900, 29 грн інфляційних нарахувань, 6 417, 54 грн - 3 % річних.

01.02.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі № 910/13314/17 залишено без змін, стягнуто з Державної казначейської служби України в дохід Державного бюджету України 1 760 грн судового збору за подання апеляційної скарги, доручено Господарському суду міста Києва видати наказ із зазначенням необхідних реквізитів, матеріали справи № 910/13314/17 повернуто до Господарського суду міста Києва.

27.02.2018 Державною казначейською службою України подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі № 910/13314/17, разом із заявою про звільнення від судового збору або відстрочення судового збору та заявою про зупинення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017.

19.03.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

Однак касаційна скарга Державної казначейської служби України не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на час звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 600 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) позов задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" 28 900,29 грн інфляційних нарахувань, 6 417, 54 грн - 3% річних.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 3 200 грн.

Проте, касаційна скарга Державної казначейської служби України судовим збором не оплачена, натомість скаржником подано заяву про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, яку мотивовано тим, що на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015, який набрав чинності 01.09.2015, органи Казначейства позбавлено пільг при сплаті судового збору. Водночас, Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" видатки на сплату органами Казначейства судового збору не передбачено і бюджетні асигнування на відповідні цілі органам Казначейства не виділялися, у зв'язку з чим виникають складнощі при оплаті судового збору. На даний час питання щодо поновлення органам Казначейства пільг на судовий збір законодавчо не врегульовано, тому з урахуванням необхідності забезпечення захисту інтересів шляхом звернення до суду, зокрема, з метою недопущення необґрунтованих витрат бюджетних коштів, виникли правові підстави для звільнення. Казначейства від сплати судового збору в порядку статті 8 Закону України "Про судовий збір". У зв'язку з чим, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору або ж відстрочити сплату судового збору.

В силу вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір", особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі. Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Оскільки, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати або відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи те, що звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення судового збору.

При цьому звертаємо увагу заявника, що листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

Частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України вказано, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то Державній казначейській службі України необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 3 200 грн.

Заява про зупинення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі № 910/13314/17 буде розглянута після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 234, 290, частиною третьою статті 292, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору або відстрочення судового збору.

2. Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі № 910/13314/17 залишити без руху.

3. Надати Державній казначейській службі України строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. Роз'яснити Державній казначейській службі України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

5. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков