ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

10.04.2018

Справа № 910/6426/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Таскомбанк"

до 1. Державного підприємства "Донецька залізниця"

2. Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 5269111,55 доларів США

за участю Генеральної прокуратури України

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів про стягнення 5269111,55 доларів США заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016) позов задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 5000000,00 доларів США заборгованості за кредитом, 388889,45 доларів США суму процентів, 206700,00 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду України від 15.03.2017 вищевказані рішення та постанови було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 05-23/1335 від 07.04.2017 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого справу № 910/6426/16 передано для розгляду судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 суддею Ващенко Т.М. прийнято дану справу до свого провадження та призначено її до розгляду на 16.05.17.

За результатами судового засідання 16.05.2017 в порядку ст. 38 ГПК України витребувано докази, розгляд справи відкладено на 23.05.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 розгляд справи було відкладено на 12.06.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2017 зупинено провадження по справі № 910/6426/16 до розгляду справи № 826/5806/17 Окружним адміністративним судом міста Києва та набрання рішенням по вказаній справі законної сили.

Постановою Київського апеляційного господарського суду 02.08.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2017, ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2017 у справі № 910/6426/16 скасовано, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2017 справу призначено до розгляду на 11.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції. Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2018 суд поставновив розгляд справи № 910/6426/16 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 30.01.2018.

30.01.2018 та 20.02.2018 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали про відкладення підготовчого засідання на 20.02.2018, 27.03.2018.

27.03.2018 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 02.04.2018.

В підготовчих судових засіданнях 02.04.2018, 03.04.2018 судом без виходу до нарадчої кімнати оголошувались перерви до 03.04.2018, 05.04.2018.

В судовому засіданні 05.04.2018 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи № 910/6426/16 до судового розгляду по суті на 25.04.2018.

Після судового засідання 05.04.2018 представником позивача через відділ діловодства суду о 15:10:44 год. (дата реєстрації відділом діловодства суду) надано суду заяву про відвід судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста від 05.04.2018 визнано відвід судді Ващенко Т.М. необґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2018 вирішення питання про відвід судді передано на розгляд судді Гумеги О.В.

Заява Публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/6426/16 обґрунтована тим, що у позивача (заявника) є об’єктивні сумніви щодо неупередженості та об’єктивності судді Ващенко Т.М. з огляду на таке:

- враховуючи предмет і підстави позову та вказівки Верховного Суду України, до предмета доказування у даній справі, як вказав позивач, належать обставини щодо передання ДП "Донецька залізниця" в процесі реорганізації шляхом злиття ПАТ "Українська залізниця" зобов’язань за спірним кредитним договором;

- проте, позивач (ПАТ "Таскомбанк") не був стороною правовідносин щодо передання підприємством залізничного транспорту в процесі реорганізації шляхом злиття своїх прав та обов’язків, у зв’язку з чим у позивача відсутні докази для підтвердження або спростування відповідних обставин;

- оскільки відповідач-1 (ДП "Донецька залізниця") у судові засідання не з’являється, пояснення та докази на підтвердження або спростування вищенаведених обставин не надає, а відповідач-2 (ПАТ "Українська залізниця"), заперечуючи позовні вимоги, лише зазначає про відсутність передання прав та обов’язків ДП "Донецька залізниця" до ПАТ "Українська залізниця", то позивач стверджує, він змушений самостійно збирати докази, які стосуються діяльності відповідача-1;

- позивач вважає, що збирання таких доказів можливо виключно за сприяння суду в реалізації позивачем своїх процесуальних повноважень;

- позивачу стало відомо про існування заключного передавального акту від 01.12.2015, який наявний в матеріалах інших аналогічних судових справ, під час попереднього судового засідання представник відповідача-2 надав вказаний акт для огляду в судовому засіданні, однак відмовився від його долучення до матеріалів справи;

- оскільки відповідач-2 відмовився від подання доказів, позивачем в судовому засіданні було заявлено клопотання про витребування від ПАТ "Українська залізниця" заключного передавального акту від 01.12.2015, однак, в судовому засіданні 03.04.2018 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування у відповідача-2 вказаного доказу;

- позивач, маючи на меті надання посадовими особами відповідача-2, попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснень щодо укладення заключного передавального акту від 01.12.2015 та його змісту, заявив клопотання про письмове опитування відповідача-2 в якості свідка, однак, в судовому засіданні 05.04.2018 судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання позивача;

- протягом всього підготовчого провадження судом відмовлено в задоволенні майже всіх поданих позивачем клопотань, які спрямовані на отримання доказів для підтвердження обставин, які, на думку позивача, входять до предмета доказування, та які відповідач-2 навмисно замовчує;

- позивач звернувся до суду з клопотанням про роз’яснення судом учасникам справи того, які обставини входять до предмета доказування та які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, однак, в судовому засіданні 05.04.2018 судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання позивача;

- в судовому засіданні 05.04.2018 позивачем було усно оголошено заяву про відвід судді та заявлено клопотання про надання часу для написання мотивованої заяви про відвід судді, однак суд таке клопотання відхилив.

Таким чином, позивач (заявник) вважає, що вищенаведені дії судді, якими відмовлено в задоволенні всіх клопотань, спрямованих на збирання доказів для встановлення дійсних обставин справи на виконання вказівок ВСУ, сприяють приховуванню відповідачем-2 доказів, не відповідають меті підготовчого провадження, здійснюються з порушенням процесуальних норм, що не забезпечує рівність сторін, а також не забезпечує реалізацію позивачем його прав, з огляду на що у позивача виникають сумніви в неупередженості та об’єктивності судді.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно частини 1 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Дослідивши заяву про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/6426/16, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з підстав, зазначених у заяві Публічного акціонерного товариства "Таскомбанк", оскільки в якості обставин, які викликають сумніви щодо неупередженості та об’єктивності судді Ващенко Т.М., заявником фактично зазначено про свою незгоду з процесуальними рішеннями судді.

Разом з тим, частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді, тоді як інші підстави для відводу судді від розгляду справи, визначені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 35, ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" у заяві про відвід судді не зазначені та судом не встановлені.

Зважаючи на наведене, суд визнає відвід судді Ващенко Т.М. необґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати відвід судді Ващенко Т.М. необґрунтованим.

Повна ухвала підписана 10.04.2018.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                    О.В. Гумега