РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2018Справа № 910/23277/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23277/17

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки», с. Розсішки Христинівського району Черкаської області,

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Промтехсталь», м. Київ,

про розірвання угоди та стягнення збитків у сумі 192 309,60 грн.,

за участю представників:

позивача - Лісовола В.М. (довіреність від 17.08.2017 №137);

відповідача - не з'явився.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Розсішки» (далі - ТОВ «Розсішки») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Промтехсталь» (далі - ТОВ «ВП Промтехсталь») в якому просить:

- розірвати угоду від 01.10.2017 між ТОВ «Розсішки» та ТОВ «ВП Промтехсталь»;

- стягнути з ТОВ «ВП Промтехсталь» на користь ТОВ «Розсішки» 192 309,60 грн. матеріальних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов усної угоди від 01.10.2017.

Ухвалою господарського суду від 02.01.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

12.01.2018 позивач подав суду документи на усунення недоліків позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2018 відкрито провадження у справі №910/23277/17; підготовче засідання призначено на 20.02.2018; запропоновано: - відповідачу у строк до 06.02.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копію відзиву на позов та доданих до нього документів, докази на підтвердження такого направлення надати суду; - позивачу у строк до 20.02.2018 подати відповідь на відзив, копію якого направити відповідачам в той самий строк.

Судове засідання, призначене на 20.02.2018 не відбулось у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 підготовче засідання у справі №910/23277/17 призначено на 13.03.2018; запропоновано: - відповідачу у строк до 02.03.2018 подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копію відзиву на позов та доданих до нього документів, докази на підтвердження такого направлення надати суду; - позивачу у строк до 12.03.2018 подати відповідь на відзив, копію якого направити відповідачам в той самий строк.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/23277/17 та призначено справу до розгляду по суті на 27.03.2018.

Частинами восьмою і дев'ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором №465 за адресою відповідача, останнім 02.03.2018 отримано ухвалу суду від 26.02.2018.

Відповідно до інформації з офіційного сайту публічного акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення з штрихкодовим ідентифікатором №465 відповідачем отримано 02.03.2018 о 17 код. 41 хв.

Разом з тим, станом на 27.03.2018 відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у зв'язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання 27.03.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 27.03.2018 оголосив вступне слово та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини, на які посилається учасник справи, дослідив в порядку статей 209 та 210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представник позивача виступив з промовою (заключним словом), в якій посилався на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статі 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідачем 02.10.2017 було виставлено позивачу рахунок -фактуру №СФ-0001351 на суму 192 309,60 грн. на товар:

- профнастил ПК-45 синій; од. - кв.м.; кількість - 1 800,000;

- само різи по дереву (пачка 250 шт.); од. - пач; кількість - 50,000;

- коньок; од. - м; кількість - 1,000.

Позивач 02.10.2017 сплатив відповідачу 192 309,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 02.10.2017 №386 (#106583469) на суму 192 309,60 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що сторонами укладено усний договір поставки.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, відповідачем після оплати ТОВ «Розсішки» рахунку-фактури від 02.10.2017 №СФ-0001351 не було поставлено позивачу відповідну продукцію.

14.11.2017 позивачем було надіслано відповідачу претензію №1 з вимогою повернути сплачені кошти у сумі 192 309,60 грн.

Надіслання вказаної претензії підтверджується фіскальним чеком від 14.11.2017 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на претензію №1 не надіслав, грошову суму не повернув.

Таким чином, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача 192 309,60 грн. попередньої оплати є правомірними і підлягають задоволенню.

Що ж до вимоги про розірвати угоду від 01.10.2017 між сторонами, то слід зазначити, що відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб без викладення його у формі єдиного документа.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розірвання угоди від 01.10.2017 не підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Промтехсталь» (49000, м. Дніпро, просп. Героїв, буд. 4; ідентифікаційний код 40398356) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» (02160, м. Київ, вул. Фанерна, буд. 4; ідентифікаційний код 31485605) 192 309 (сто дев'яності дві тисячі триста дев'ять) грн. 60 коп. попередньої оплати і 2 884 (дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 64 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04.04.2018.

Суддя В.О. Демидов