ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/947/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

секретар судового засідання Павлюк У. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Івано-Франківської міської ради,

вул.Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, 76004;

до відповідача: приватного підприємства "СІОШ",

вул.Грушевського, 9б/1 (АДРЕСА_1), м.Івано-Франківськ, 76018;

про стягнення 66 572,86 грн

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - головний спеціаліст відділу представництва, (довіреність №3/01-20/14в від 02.01.18);

від відповідача: ОСОБА_2 - директор, (Наказ №1-К від 21.06.1995, паспорт серія СЕ №504526 виданий Івано-Франківським МВС УМВС в Івано-Франківській області 06.08.2009)

ВСТАНОВИВ: Івано-Франківська міська рада звернулася до господарського суду з позовом до приватного підприємства "СІОШ" про стягнення 66572 грн 86 коп.

Ухвалою від 04.10.17 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.10.17.

Ухвалою від 19.10.17 відкладено розгляд справи на 07.11.17.

07.11.17 судове засідання не відбулося, у зв'язку з відрядженням судді Фрич М. М., розгляд справи призначено на 23.11.17.

23.11.17 відповідачем подано до суду заперечення на позов б/н від 22.11.17 (вх.№18563/17).

Ухвалою від 23.11.17 задоволено заяву про відвід судді Фрич М. М.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.17 справу передано на розгляд судді Рочняк О.В.

Ухвалою від 28.11.17 суд призначив розгляд справи на 14.12.17.

Ухвалою від 14.12.17 судом розгляд справи відкладено на 25.01.18.

Ухвалою від 25.01.18 судом прийнято рішення про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання відкладено на 22.02.18.

Ухвалою від 22.02.18 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.18.

21.03.18 відповідачем подано до суду пояснення б/н від 20.03.18 вх.№4566/18.

21.03.18 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 28.03.18.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, набувши право власності на об'єкти незавершеного будівництва, розташованих на спірній ділянці, належним чином не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою. Підставою для нарахування шкоди стало порушення вимог чинного законодавства щодо використання земельної ділянки без оформлення договору оренди.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив. Заперечення на позов ґрунтуються на тому, що відповідач є власником майна, яке знаходиться в м.Івано-Франківську по вул.Левинського,3а, відповідно має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради повідомлено ПП "Сіош" про те, що з 17.10.16 по 27.10.16 буде проведено обстеження земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського,3а на предмет дотримання вимог земельного законодавства - наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, про що свідчить повідомлення №1113/34.3-02/18-в від 05.10.16. (повідомлення отримане відповідачем 04.10.16, про що свідчить відмітка на повідомленні).

Актом №62 від 19.10.16 обстеження земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського,3а, складеним Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради на підставі ст. ст. 12, 189 Земельного кодексу України, п.п 1 п. "б" ч.1 ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Положення про Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 22.12.15 №42-2, положення про здійснення самоврядного контролю за використання та охороною земель у м.Івано-Франківську, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 28.08.14 №1508-47 встановлено таке.

25.12.96 між АТЗТ "Центр продажу об'єктів незавершеного будівництва" (продавцем) та ПП "Сіош" (покупець) укладено договір №11 купівлі-продажу державного майна незавершеного будівництвом картоплесховища в м.Івано-Франківську за адресою вул.Карбишева (на даний час вул.Левинського, 3а).

Відповідно до п.1.1 договору продавець продає, а покупець купує державне майно - незавершене будівництвом картоплесховище, на земельній ділянці, яка надається покупцю в довгострокову оренду згідно ч.2 п.8 Указу Президента України "Про приватизацію об'єктів незавершеного будівництва" №456/93 від 14.10.93.

Незавершене будівництво картоплесховища передано покупцю за актом приймання передачі 27.12.96.

Таким чином, ПП "Сіош" стало власником незавершеного будівництва картоплесховища з 27.12.96. Однак, на день проведення обстеження в Департаменті комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради відсутня інформація про наявність документів на право користування даною земельною ділянкою зокрема, що стосується укладеного договору оренди земельної ділянки із землекористувачем.

Земельна ділянка не сформована, згідно кадастрової карти України кадастровий номер не присвоєно.

Земельна ділянка знаходиться в південно-східній частині міста Івано-Франківська, за адресою вул.Левинського, 3А неподалік від залізничного моста через річку Бистриця-Надвірнянська. З північної сторони ділянки розташовано земельну ділянку комунальної форми власності з кадастровим номером :20:009:0013, із східної сторони знаходиться земельна ділянка комунальної форми власності для обслуговування нерухомого майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_3, з південної сторони обстежуваної земельної ділянки знаходиться дамба річки Бистриця-Надвірнянська, із західної сторони ділянки знаходиться земельна ділянка приватної форми власності з кадастровим номером :11:002:0039.

На земельній ділянці знаходяться незавершені будівництвом будівлі загальною площею 0,2284га.

За інформацією, отриманою в ДПІ м.Івано-Франківська кошти за користування земельною ділянкою ПП "Сіош" протягом 2013-2016 років не сплачувало і не декларувало.

Відповідно до ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним, об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Власник нерухомого майна зобов'язаний оформити право землекористування та укласти правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою, що передбачено ст. 96 п. в) Земельного Кодексу України (Про обов'язки землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату).

Повідомлення про проведення обстеження в період з 17.10.16 - 27.10.16 отримано представником ПП "Сіош" ОСОБА_2 нарочно 04.10.16.

Обстеження здійснювалось в присутності свідків.

Візуально зайняття додаткових суміжних ділянок не: виявлено. При обстеженні здійснювалось фотографування земельної ділянки та нерухомого майна.

Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради звернувся до ПП "Сіош" з клопотанням №1324/34.3-02/186 від 21.10.16, в якому зазначено про факт того, що в процесі обстеження земельної ділянки на вул.Левинського, 3А в м.Івано-Франківську встановлено, що ПП "Сіош" користується земельною ділянкою без належних правовстановлюючих документів. Будь-яка інформація про наявність належних документів на право користування земельною ділянкою в Департаменті комунальних ресурсів відсутня. Тому, роз'яснено, що власник нерухомого майна зобов'язаний оформити право землекористування та укласти правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою та вказано на необхідність укладення договору оренди земельної ділянки між Івано-Франківською міською радою та ПП "Сіош" та сплатити за користування земельною ділянкою за минулий період із розрахунку договору оренди, який мав бути укладений на час користування. Однак, договору не укладено, кошти не сплачувались.

04.05.17 Івано-Франківською міською радою складено акт про визначення збитків власнику землі, згідно якого сума неодержаного територіальною громадою м.Івано-Франківська доходу визначається збитками, які нанесені міській раді за час фактичного використання ПП "Сіош" земельної ділянки на вул.Левинського, 3А, площею 0,2284 га становить 66572 грн 86 коп., за період з 04.05.14 по 04.05.17.

22.06.17 Івано-Франківська міська рада звернулась до ПП "Сіош" з повідомленням №789/01-15/18в, в якому запропоновано відповідачу укласти договір оренди земельної ділянки та сплатити завдані збитки.

ОСОБА_4, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. ОСОБА_4 власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Аналогічні визначення містить норма статті 373 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

В силу ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна (позадоговірна) відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди необхідно встановити наявність в обставинах справи одночасно чотирьох умов, якими є наявність правила поведінки, встановленого законом або договором та порушення такого правила поведінки винною особою (протиправність поведінки); наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони, вина особи, що завдала шкоду. Наявність всіх чотирьох складових правопорушення є необхідною вимогою для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Предметом позову у даній справі є збитки у вигляді упущеної вигоди внаслідок користування відповідачем земельною ділянкою без законних підстав (правовстановлюючих документів).

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Оскільки одним із обов'язків землекористувачів є своєчасне внесення плати за користування земельною ділянкою, а одним із прав власника земельної ділянки - отримання цієї плати, то невиконання цього обов'язку відповідачем спричинило порушення права Івано-Франківської міської ради щодо отримання такої плати (упущена вигода).

У статті 156 ЗК України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 ЗК України встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, згідно п. 3 якого відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Під збитками розуміють зменшення або втрату певного особистого чи майнового блага.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Щодо наявності у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини), то суд зазначає наступне.

Відповідачем не надано суду доказів, що ним з поважних причин не здійснено оформлення землекористування за період безпідставного користування землею.

Окрім того слід звернути увагу на те, що правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу, зі змісту якої вбачається, що перехід права власності на земельну ділянку у разі переходу права власності на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебувала у власності або користуванні колишнього власника будівлі.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від обов'язку оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства, який і не був реалізований відповідачем по справі.

Протиправна поведінка відповідача виражається у користуванні земельною ділянкою без внесення плати за таке використання, збитки - це неотриманий міською радою дохід за використання відповідачем земельної ділянки. Причинний зв'язок виражається в тому, що невнесення плати за користування земельною ділянкою відповідачем, має наслідком неотримання цієї плати міською радою. Вина проявляється у ставленні відповідача до своєї бездіяльності, виражена у формі прямого умислу, оскільки відповідач усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності по оформленню документів на користування, та невнесення плати за користування земельною ділянкою, передбачав, що така бездіяльність призведе до неотримання міською радою доходу, та бажав спричинення збитків міському бюджету.

Крім того, згідно пунктів 3.7, 3.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 № 284 (надалі - Порядок).

З урахуванням наведеного вище та обставин справи, суд приходить до висновку про наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Підпунктом 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно вимог статті 18 Закону України від 11.12.2003 року № 1378-IV "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій в межах населених пунктів не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до приписів п. 289.2 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

За змістом вказаної норми, кумулятивне (тобто накопичувальне) застосування щорічних коефіцієнтів індексації пов'язане саме з датою проведення нормативної грошової оцінки, але не з датою прийняття рішення про її затвердження чи датою введення нормативної грошової оцінки.

Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки згідно інформації Держгеокадастру та поданого розрахунку позивача становить:

2013 рік - 189 грн 66 коп.;

2014 рік - 189 грн 66 коп.;

2015 рік - 236 грн 84 коп.;

2016 рік - 268 грн 67 коп.;

2017 рік - 1138 грн 92 коп.

Ставка орендної плати становить 3% нормативної грошової оцінки.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку сума збитків складає 66572 грн 86 коп. за період з 04.05.14 по 04.05.17.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи, що позивачем встановлено використання відповідачем земельної ділянки без належної на те правової підстави 19.10.16, що підтверджено актом №62, збитки підлягають стягненню саме з моменту виявлення порушення, що становить 30020 грн 21 коп.

За таких обставин, позов слід слід задовольнити частково.

З врахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. 14 Конституції України, ст. ст. 16, 22, 373, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 79, 116, 123, 125, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 271, 289 Податкового кодексу України, ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "СІОШ" (АДРЕСА_2, 76018; код 22192017) на користь Івано-Франківської міської ради (вул.Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, 76004, код 33644700, місцевий бюджет код 37952250, код платежу 18010600, р/р 002 в УДКСУ в м.Івано-Франківську, МФО 836014) 30020 (тридцять тисяч двадцять) грн 21 коп. збитків.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з приватного підприємства "СІОШ" (АДРЕСА_2, 76018; код 22192017) на користь Івано-Франківської міської ради (вул.Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, 76004, код 33644700) - 721 (сімсот двадцять одну) грн 44 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.04.18

Суддя Рочняк О.В.