ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/30/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс (04114, АДРЕСА_1)

до Дочірнього підприємства Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

(08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 8)

про стягнення 39192,95 грн. інфляційних втрат за договором № 14/982/10.С-574/15-6н/10-12 від 07.10.2010 р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 директор (протокол № 31 від 15.08.2017 р., наказ № 52-к від 15.08.2017 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 368 від 02.01.2018 р.).

Суддя В.М. Бабкіна

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс до Дочірнього підприємства Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про стягнення 39192,95 грн. інфляційних втрат за договором № 14/982/10.С-574/15-6н/10-12 від 07.10.2010 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.01.2018 р. було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 15.03.2018 р.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс у звязку з наявністю у відповідача тривалої непогашеної заборгованості неодноразово зверталося до господарського суду Київської області з позовними вимогами до ДП Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, зокрема, про стягнення інфляційних втрат. Так, у справі № 911/1620/15 (суддя Подоляк Ю.В.) позовні вимоги були задоволені повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача, серед іншого, 948984,85 грн. інфляційних втрат. У подальшому, рішенням господарського суду Київської області від 01.02.2017 р. у справі № 911/3875/16 (суддя Мальована Л.Я.) позовні вимоги були задоволені частково, зокрема, було відмовлено у стягненні інфляційних втрат за травень 2015 року з мотивів їх включення до розрахунку позовних вимог у справі № 911/1620/15.

12.12.2017 р. господарським судом Київської області (суддя Подоляк Ю.В.) за заявою ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс було винесено ухвалу про розяснення рішення суду у справі № 911/1620/15, згідно з якою з відповідача на користь позивача у вказаній справі були стягнуті інфляційні втрати за період по 30 квітня 2015 року включно.

Відтак, оскільки інфляційні втрати в сумі 39192,95 грн. за травень 2015 року залишилися не стягнутими з відповідача, позивач і звернувся до суду з позовом у даній справі № 911/30/18.

06.03.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив № 57-11/1-215 від 06.03.2018 р. (вх. № 4661/18 від 06.03.2018 р.), за змістом якого відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі, посилаючись при цьому на те, що вимоги про стягнення інфляційних втрат за травень 2015 року вже двічі були предметом розгляду у господарському суді, і, відповідно, на даний час існує рішення, яке набрало законної сили, у справі за участю тих самих сторін, про той самий предмет, з тих же підстав.

У судовому засіданні 15.03.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримував, представник відповідача проти позову заперечувала.

30.03.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив № 66-д/18 від 26.03.2018 р. (вх. № 6306/18 від 30.03.2018 р.), за змістом якої позивач наполягає на помилковому виключенні з розрахунку у рішенні суду у справі № 911/3875/16 інфляційних втрат за травень 2015 року, оскільки суд вважав вирішеним спір про стягнення інфляційних за цей період у справі № 911/1620/15. Водночас, позивач, за його твердженням, не сприймає рішення у справі № 911/3875/16 як відмову у задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат за травень 2015 року, вважає його помилковим та таким, що потребує виправлення.

02.04.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання № 57-11-297 від 30.03.2018 р. (вх. № 6380/18 від 02.04.2018 р.) про закриття провадження у справі № 911/30/18, мотивоване тим, що рішення про часткове задоволення позовних вимог у справі № 911/3875/16 позивач не оскаржував, натомість знову звернувся до суду з позовом про стягнення з ДП Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості Національної акціонерної компанії Нафтогаз України інфляційних втрат за травень 2015 року, розгляд вимог про стягнення яких вже було здійснено господарським судом у справі № 911/3875/16.

У судовому засіданні 02.04.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримував, представник відповідача підтримувала клопотання про закриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд дійшов висновку щодо закриття провадження у даній справі з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

При цьому слід зазначити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Матеріали справи свідчать про те, що між ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс та ДП Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості Національної акціонерної компанії Нафтогаз України укладалися договори про закупівлю послуг з виконання науково-дослідної роботи, відповідно до умов яких позивач як виконавець зобовязався здійснити надання послуг з виконання науково-дослідної роботи за певною темою, а відповідач як замовник зобовязався прийняти у власність результати наданих послуг і оплатити їх вартість на умовах, викладених у договорах.

Рішенням господарського суду Київської області від 18.07.2013 р. у справі № 911/1945/13 за позовом ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс до ДП Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості НАК Нафтогаз України про стягнення 1867354,83 грн., позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 1782000 грн. основного боргу, 63960 грн. пені, 28571,65 грн. 3 % річних, 37490,63 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.08.2014 р. у справі № 911/2879/14 за позовом ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс до ДП Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості НАК Нафтогаз України про стягнення 266292,54 грн., позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 211660,81 грн. інфляційних втрат, 54631,73 грн. 3 % річних, 5325,85 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Київської області від 26.05.2015 р. у справі № 911/1620/15 позов задоволено повністю та стягнуто з ДП Науканафтогаз на користь ТОВ НВП Нафтогазгеосервіс 948984,85 грн. інфляційних втрат та 43781,91 грн. 3% річних за період з 12.07.2014 року по 25.05.2015 року, а також 19855,34 грн. судового збору.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

У подальшому, рішенням господарського суду Київської області від 01.02.2017 р. у справі № 911/3875/16 позовні вимоги ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс до ДП Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості НАК Нафтогаз України про стягнення 172133,43 грн., з яких: 133531,54 грн. інфляційних втрат та 3860,89 грн. 3% річних за порушення строків виконання грошових зобовязань щодо здійснення розрахунку за надані послуги інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобовязання, погашення якого відбулося лише 29.04.2016 р., були задоволені частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 72769,72 грн. інфляційних втрат, 35795,45 грн. 3% річних, 1628,57 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Як зазначено в рішенні суду у справі № 911/3875/16, «згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з травня 2015 р. по 29.04.2016 р. складають 111 962 грн. 67 коп., 3 % річних з прострочених сум за період з травня 2015 р. по 29.04.2016 р. складають 37 795 грн. 45 коп.».

Таким чином, ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс у справі № 911/3875/16 було заявлено до стягнення інфляційні втрати, у тому числі за травень 2015 року.

Як зазначалося вище, за наслідками розгляду вказаного позову, судом 01.02.2017 р. було прийняте рішення, яке набрало законної сили.

У вказаному рішенні зазначено, що «Судом встановлено дату (25.05.2015 року), в строк до якої було здійснено стягнення згідно рішення від 26.05.2015 року у справі № 911/1620/15, а тому розрахунок інфляційних втрат здійснюється судом. З огляду на зазначене, та враховуючи, що відповідач порушив зобовязання щодо сплати боргу, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат є обґрунтованими, однак підлягають стягненню частково в розмірі 72 769 грн. 72 коп. за період з 26.05.2015 року по 29.04.2016 року, та 3 % річних згідно наданого відповідачем розрахунку, який відповідає умовам договору та закону і складає 35 795 грн. 45 коп., що також не заперечується позивачем. В іншій частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в позові слід відмовити».

За таких обставин, на час звернення ТОВ Науково-виробниче підприємство Нафтогазгеосервіс з позовом до суду у даній справі № 911/30/18 вже існувало чинне судове рішення від 01.02.2017 р. за вимогою позивача про стягнення з ДП Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості НАК Нафтогаз України інфляційних втрат за травень 2015 року з підстав несвоєчасного виконання відповідачем простроченого грошового зобовязання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо закриття провадження у справі № 911/30/18 на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 175 та п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 185, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Закрити провадження у справі № 911/30/18.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 06.04.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна