РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.04.2018Справа № 910/469/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

(адреса:04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 33-37)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Київ РЕ"

(адреса: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 38)

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники сторін - не викликалися.

СУТЬ СПОРУ:

16 січня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 26/8 від 09.01.2018 року до Товариства з додатковою відповідальністю "Київ РЕ" (відповідач) про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 4 640,60 грн. (чотири тисячі шістсот сорок гривень 60 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АК/0427177.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018 року (суддя Котков О.В.) позовну заяву № 26/8 від 09.01.2018 року Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" до Товариства з додатковою відповідальністю "Київ РЕ" про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 4 640,60 грн. - залишено без руху на підставі ч.ч. 1, 2, 3 ст. 162, ч. 1 ст. 164, ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України; судом надано Приватному акціонерному товариству "Європейський страховий альянс" строк до 02.02.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

29 січня 2018 року через канцелярію до суду від Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" надійшли матеріали "На виконання ухвали суду від 18.01.2018".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року (суддя Котков О.В.) судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/469/18; ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; судом зобов'язано Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) надати відомості стосовно полісу № АК/0427177 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу "ДЕО", державний номер НОМЕР_1 станом на 03.10.2016 року, зокрема: якою страховою компанією застрахована цивільно-правова відповідальність за вказаним полісом, цивільно-правова відповідальність якого водія застрахована та який автомобіль було застраховано згідно вказаного полісу, термін дії вищезазначеного полісу, розмір безумовної франшизи, передбаченої цим полісом, тип полісу.

06 лютого 2018 року відповідач отримав ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року по справі № 910/469/18, що підтверджується реєстром поштового повідомлення про отримання № 01 8. Втім, у строк п'ятнадцять днів з дня вручення відповідної ухвали відзиву на позов із урахуванням вимог передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України відповідач до суду не надав.

Крім того суд відмічає, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року про відкриття провадження у справі № 910/469/18 відповідачу додатково було надіслано 22.03.2018р. Станом на момент складення судом рішення будь-яких матеріалів від відповідача не надходило.

За ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2016 року між позивачем (надалі - Страховик) та ОСОБА_1 (далі по тексту - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1048517 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом Договору добровільного страхування є транспортний засіб «Seat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 03.10.2016р. на а/д Київ-Чернігів, що в межах Броварського району Київської області, а саме: відбулося зіткнення автомобіля «Seat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що знаходився під керуванням водія ОСОБА_2

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5 640,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО07626 від 04.11.2016р. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актам № 1724/16/50/ТР25/00/2 від 27.10.2016р.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2016р. у справі № 361/5836/16-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.3. «б», 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п. 21.1. ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як відмічено позивачем, а відповідачем не спростовано та зворотнього до суду не надано, ОСОБА_2 застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0427177 (витяг про окремі відомості щодо вказаного полісу міститься в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з ОСОБА_2 полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АК/0427177, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану ОСОБА_2 шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_2 транспортного засобу «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як випливає зі звіту про оцінку № 109/16 від 12.10.2016р. (копія в справі), вартість матеріального збитку автомобіля «Seat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить - 7 010,48 грн.

З матеріалів справи слідує, що позивач звертався до відповідача з заявою № 2458/8 від 08.12.2016р. про виплату страхового відшкодування.

Доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування за полісом № АК/0427177 згідно заяви № 2458/8 від 08.12.2016р., станом на момент прийняття рішення у справі до суду не представлено.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно приписів ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого

відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих ч. 1 п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, зважаючи на відповідні положення закону, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, а розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 1 000,00 грн.

За ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з огляду на те, що полісом № АК/0427177 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. і франшизу в сумі - 1 000,00 грн. (1%), і вказані обставин не спростовані у відповідачем встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про доведеність доводів позивача про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_2 транспортного засобу «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в розмірі - 4 640,60 грн., з розрахунку 5 640,60 грн. (розмір виплаченого відшкодування) - 1 000,00 грн. (франшизи за полісом № АК/0427177).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Київ РЕ" (ідентифікаційний код 33442139, адреса: 03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, буд. 13-Б), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (ідентифікаційний код 19411125, адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33-37, 9978 в ПАТ "Універсал Банк" м. Київ, МФО 322001), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 4 640,60 грн. (чотири тисячі шістсот сорок гривень 60 копійок) та судовий збір - 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

3. Копію даного рішення направити сторонам у справі № 910/469/18.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.04.2018р.

Суддя О.В. Котков