ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 квітня 2018 року Справа № 915/302/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг”

(02160, м.Київ, просп.Соборності, 15; ідент.код 30262667),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського

підприємства “СТЕП” (57121, Миколаївська обл., Миколаївський р-н,

с.Кринички, вул.Перемоги, 27/А; ідент.код 32778023),

про: стягнення 517549,95 грн., -

в с т а н о в и в:

10.04.2018 ТОВ “Хімагромаркетинг” звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою без номеру та без дати (вх.№4217/18), в якій просить суд стягнути з ТОВ СП “СТЕП” грошові кошти у сумі 517549,95 грн., а саме 396600,43 грн. основного боргу, 75544,22 грн. штрафу, 43960,15 грн. - 40% річних та 1445,15 грн. пені, з яких:

- за договором поставки №АП-08-0013 від 06.02.2017 основний борг в сумі 336735,02 грн. та штраф в сумі 63137,81 грн.;

- за договором поставки №АП-08-0041 від 28.02.2017 основний борг в сумі 34559,88 грн. та штраф в сумі 6479,97 грн.;

- за договором поставки №АП-08-0193 від 03.05.2017 основний борг в сумі 20159,93 грн. та штраф в сумі 3023,98 грн.;

- за договором поставки №АП-08-0480 від 17.10.2017 основний борг в сумі 5145,60 грн. та штраф в сумі 2902,46 грн.;

- пеня в сумі 1445,15 грн., яка нарахована на загальну суму боргу по вказаним чотирьом договорам;

- 40% річних в сумі 43960,15 грн., які також нараховані на загальну суму боргу по вказаним чотирьом договорам.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаних договорів щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач об'єднав позовні вимоги щодо стягнення з відповідача загальної суми боргу, штрафних санкції та відсотків річних у зв'язку із невиконанням відповідачем умов чотирьох окремих договорів, укладених в різний час, а тому така підстава об'єднання позовних вимог як «спільна підстава виникнення» застосована бути не може.

Також не підлягає застосуванню така підстава об'єднання позовних вимог як «пов'язані між собою поданими доказами» з огляду на те, що в наданих платіжних дорученнях як підстава оплати зазначені не договори поставки, а рахунки, про які взагалі не йдеться мова у позові та копії яких не додані до позовної заяви.

Таким чином, позивачем порушено правило об’єднання позовних вимог, що суперечить приписам ст.173 ГПК України, оскільки підстави їх виникнення різні (невиконання зобов’язань по чотирьом різним, не пов’язаним один з одним договорам) і подані позивачем докази стосуються кожного окремого договору.

Сумісний розгляд цих вимог, на думку суду, яким розглядатиметься справа, перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору у межах процесуальних строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Крім того, таким необґрунтованим об’єднанням позовних вимог позивач ухиляється від сплати судового збору. Так, при поданні позову, в якому об’єднані вимоги по чотирьом різним договорам, загальна ціна позову становить 517549,95 грн. При цьому, сплачений позивачем судовий збір становить 7959,20 грн. При поданні ж позовних вимог щодо стягнення лише суми основного боргу та штрафу по кожному з договорів окремо, позивач мав би сплати 11284,09 грн. судового збору (5998,09 + 1762,00 + 1762,00 + 1762,00).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України.

Згідно із ч.8 ст.174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.2 ч.5 ст.174, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВ “Хімагромаркетинг” без номеру та без дати (вх.№4217/18) - повернути позивачу.

Додаток:

- позовна заява без номеру та без дати (вх.№4217/18) з додатками - на 72 арк.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI “Перехідні положення” ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В. Мавродієва