ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.2018 р. Справа № 905/420/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Часовському Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 приватного підприємства «Азовгеологія», м. Маріуполь Донецької області

про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 5291,28 грн., з яких 5004,69 грн. - сума основного боргу, 286,59 грн. пеня, -

За участю представників сторін:

від позивача : не з`явився

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Департамент міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 приватного підприємства «Азовгеологія», м. Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 5291,28 грн., з яких 5004,69 грн. - сума основного боргу, 286,59 грн. пеня.

З дотриманням приписів ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/420/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.03.2018р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №905/420/18, визначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань зі сплати орендних платежів за період з липня по жовтень 2017р. за договором оренди нежитлових приміщень комунальної власності №5727-ж від 01.08.2011р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5291,28 грн., з яких 5004,69 грн. основний борг та виникли підстави для нарахування пені у розмірі 286,59 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 26,27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст.ст. 4,162-164 ГПК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, 02.04.2018р. через канцелярію господарського суду Донецької області надав клопотання №1386/2018 від 28.03.2018р., у якому просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належними чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст.ст. 13,42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд встановив таке.

01.08.2011р. між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (Орендодавцем) та Малим приватним підприємством «Азовгеологія» (Орендарем) укладено договір оренди №5727-ж нежилого приміщення, що є комунальною власністю, за умовами якого орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в оренду нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бул. Хмельницького, 33, загальною площею 21,88 кв.м. для використання під місця загального користування.

Обєкт оренди за договором передано орендарю на підставі акту приймання-передачі від 01.08.2011р. №6704.

В подальшому, 28.10.2011р., додатковою угодою до договору оренди №5727-ж від 01.08.2011 року, внесені зміни стосовно площі нежитлового приміщення, а саме на підставі акту приймання-передачі №6791 від 28.10.2011р. загальну площу орендованого нежитлового приміщення розташованого по бул. Хмельницького, 33, в м. Маріуполь, з 28.10.2011р.вважати 26,38 кв.м., замість 21,88 кв.м.

За актом приймання-передачі №6791 від 28.10.2011р.додатково передано 4,50 кв.м. спірного нежитлового приміщення.

В подальшому, 06.12.2013р., додатковим договором в пункт 1.1 договору оренди №5727-ж від 01.08.2011 року внесені зміни, якими загальну площу нежитлового приміщення, розташованого по бул. Хмельницького, 33 в м. Маріуполь з 19.11.2013р. вважати 50,43 кв.м., замість 26,38 кв.м.

За актом приймання-передачі №7599 від 19.11.2013р.додатково передано 24,05 кв.м. спірного нежитлового приміщення.

Орендна плата, порядок розрахунку платежів по договору визначені сторонами в розділі 4 Договору.

Орендна плата визначається на підставі рішення Маріупольської міської ради (п.4.1 договору).

Пунктом 4.2. встановлений розмір орендної плати за перший місяць оренди у розмірі 269,12 грн. з розрахунку 12,30 грн. за 1 кв.м. з урахуванням індексу інфляції.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оплата проводиться щомісячно, не пізніше останнього дня поточного місяця і перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця (п.4.3 договору).

06.12.2013р., додатковим договором пункт 4.2 договору оренди №5727-ж від 01.08.2011 року викладено в наступній редакції: за вказане в п.1.1 договору нежитлове приміщення встановлений розмір орендної плати за базовий місяць (листопад 2013р.) у розмірі 635,37 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди.

Згідно п. 6.3 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в не повному обсязі стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від місячної орендної плати за кожний день прострочення.

Строк дії договору встановлено з 01.08.2011р. до 01.08.2012р. (п.7.1 договору). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені (п.7.5 договору).

Додатковим договором від 06.12.2013р. строк дії договору продовжений до 31.12.2013р. В подальшому, відповідно до ст. 764 ЦК України, договір неодноразово поновлювався на строк його дії і на момент подання позову є чинним.

Неналежне виконання орендарем своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати змусило позивача звернутися із зазначеним позовом до суду про стягнення заборгованості у розмірі 5291,28 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобовязань за договором оренди.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема Законом України Про оренду державного та комунального майна та Цивільним кодексом України, а також - умовами договору оренди №5727-ж нежитлового приміщення, що є комунальною власністю від 01.08.2011р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Тобто, в контексті зазначених норм укладений між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та відповідачем договір оренди комунального майна №5727-ж від 01.08.2011р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобовязань, визначених його умовами.

Як встановлено ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності. При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обовязку із здійснення орендних платежів щомісячно не пізніше останнього дня поточного місяця відповідно до п.4.3 договору.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, внаслідок невиконання грошових зобовязань за договором оренди комунального майна №5727-ж від 01.08.2011р. утворилась заборгованість за період з липня по жовтень 2017р. з орендної плати у розмірі 5004,69 грн.

Невиконання грошових зобовязань кваліфікується судом як порушення зобовязання у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання відповідних грошових зобовязань у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання

При цьому, ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачає можливість встановлення договором розміру штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, за змістом п.6.3 договору за несвоєчасне або не в повному обсязі перерахування орендної плати, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від місячної орендної плати за кожний день прострочення.

Враховуючи, що домовленість орендодавця та відповідача про застосування неустойки у разі прострочення оплати орендної плати сформульована безпосередньо у п. 6.3 договору оренди №5727-ж від 01.08.2011р., вимоги ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобовязання, видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Суд, перевіривши розрахунок пені дійшов висновку, що він є арифметично невірним, з огляду на що, здійснивши перерахунок, дійшов висновку про стягнення пені в розмірі 264,83 грн. за період з 01.09.2017р. по 27.12.2017р., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області до ОСОБА_1 приватного підприємства «Азовгеологія», м. Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 5291,28 грн., з яких 5004,69 грн. - сума основного боргу, 286,59 грн. пеня- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 приватного підприємства «Азовгеологія» (87500, м. Маріуполь, ОСОБА_2Хмельницького, 33, ) на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (87500, м. Маріуполь, пр. Металургів, 25, ) заборгованість з орендної плати у сумі 5004,69 грн., пеню у розмірі 264,83 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1754,75 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання поновного судового рішення, через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 05.04 .2018 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/