ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 15/5005/153/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

учасники справи:

позивач - дочірне підприємство "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

відповідач - комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа"

розглянув у письмовому провадженні матеріали касаційної скарги комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у складі Подобєд І.М. - головуючий, Кузнецов І.В., Чимбар Л.О. від 13 листопада 2017 року, якою переглянуто ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області у складі Суховарова А.В. від 05 жовтня 2017 року

Історія справи

Обставини справи та короткий зміст заяви про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013 у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню

1. У січні 2012 року Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про стягнення (з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог) 301 768,92 грн. - основного боргу, 1 420 612,39 грн. - пені, 710 360,63 грн. - інфляційних втрат, 1 059 866,60 грн. - 3% річних.

2. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013р., позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість за поставлений природний у розмірі 301768,92 грн., пеню у розмірі 142061,24 грн., інфляційні витрати у розмірі 710360,63 грн., 3% річних у розмірі 1059866,60 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 68820,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

3. Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2014р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. у справі №15/5005/153/2012 залишено без змін.

4. 02.12.2013р. на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013р., яка набрала законної сили 21.11.2013р. Господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ.

5. 10.05.2017р. Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій з урахуванням заяви про уточнення №02.02.98 від 16.05.2017р., просило суд визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1040817,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 689882,30 грн. та пені у розмірі 110921,17 грн., у зв'язку з тим, що вказані суми підлягають списанню на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки в значній частині основний борг у розмірі 17462899,93 грн. був погашений до 30.11.2016р., тобто до дати набрання чинності зазначеного Закону.

6. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017р., залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017р. у задоволенні заяви Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню частково - відмовлено.

7. Постановою Вищого господарського суду України від 12.09.2017р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017р. та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017р. у справі №15/5005/153/2012 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

8. Вищий господарський суд України в своїй постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для визнання наказу у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню відповідно до ст. 117 ГПК України, оскільки, встановивши, що стягнуті з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" інфляційні, 3% річних та пеня за рішенням суду у справі №15/5005/153/2012, були нараховані за прострочення виконання зобов'язань з оплати вартості отриманого у 2010 році природного газу для вироблення теплової енергії, і вказана заборгованість була частково у розмірі 1 7462 899,93 грн. погашена відповідачем до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", не врахували ч. 3 ст. 7 цього Закону, належним чином не перевірили доводи заявника про наявність правових підстав для списання нарахованих інфляційних втрат, 3% річних та пені за фактичних обставин справи.

9. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. у справі №15/5005/153/2012 задоволено заяву Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 040 817,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 689 882,30 грн. та пені у розмірі 110 921,17 грн.

10. Місцевий господарський суд виходив із того, що судом встановлено, що заявлена відповідачем вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. в частині сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, які були нараховані позивачем на суму основного боргу в розмірі 17462899,63 грн., є обґрунтованою, в силу приписів Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", зокрема ч.3 ст. 7 цього Закону, якою передбачено списання з дня набрання чинності цим законом неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом.

11. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2017р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

12. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки відповідач не є учасником процедури врегулювання заборгованості, його не включено до реєстру підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, теплопостачальних і теплогенеруючих організацій, то відповідно передбачений частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" порядок списання не може бути застосований до відповідача. До того ж, за вказаним Законом право не нарахування та списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних ставиться у пряму залежність до погашення заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом, втім, не передбачено можливості списання штрафних та фінансових санкцій у разі часткового погашення суми основного боргу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережа" подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2017р. скасувати, ухвалу Господарського суду залишити Дніпропетровської області від 05.10.2017р. залишити в силі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

14. Скаржник обґрунтовує свої доводи касаційної скарги наступним:

14.1. основна заборгованість за договором поставки природного газу №06/10-1191-БО-З була погашена відповідачем частково у розмірі 17 462 899, 93 грн., до 30.11.2016р., тобто до набарння чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Відповідно, з урахуванням ч.3 ст.7 Закону, нараховані на вказану вищу суму і стягнуті рішенням суду у цій справі 3% річних у розмірі 1 040 817, 75 грн., інфляційних у розмірі 689 882, 30 грн. та пені у розмірі 110 921,12 грн. наразі є списаними, а у відповідача відсутній обов'язок щодо їх погашення.

14.2. застосування положень ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" , яка передбачає списання додатково нарахованих на суму основної заборгованості сум неустойки (штрафу, пені), інфляційний нарахувань, процентів річних, що були нараховані на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, для випадків їх списання не вимагає наявності у підприємства - виробника теплової енергії спеціального статусу "учасника врегулювання заборгованості", оскільки у поняття "заборгованість" не входять неустойка (штрафи, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних.

Позиція дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", викладена у відзиві на касаційну скаргу

15. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому з доводами касаційної скарги не погоджується, просить останню залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2017р. залишити без змін.

16. У своєму відзиві позивач наводить доводи, які полягають у наступному:

16.1. оскільки на даний час основний борг КП "Тепломережі" за договором №06/10-1191 БО-3 про закупівлю природного газу за державні кошти від 14.10.2010р. не погашений в повному обсязі та становить 301 768, 92 грн., в свою чергу, законом не передбачено можливості списання штрафних та фінансових санкцій у разі часткового погашення суми основого боргу.

16.2. відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" для списання нарахованих сум штрафних санкцій відповідач має набути статусу учасника процедури врегулювання заборгованості , тобто бути включеним до реєстру.

16.3. оскільки заборгованість за спожитий природний газ КП "Тепломережі" не була погашена станом на 30.11.2016р. та залишається непогашеною до цього часу, то списання штрафних та фінансових санкцій можливе лише шляхом укладання договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ та за умов його належного виконання.

17. Крім того, у своїх доповненнях до відзиву позивач зазначив, що 22.12.2017р. між ДК "Газ України" та КП "Тепломережі" укладено договір №13/13-145 про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ. Згідно п.3 договору сума заборгованості, яка підлягає реструктуризації, становить 301 768,92 грн. Тому твердження КП "Тепломережі" у касаційній скарзі про списання 3% річних у розмірі 1 040 817, 75 грн., інфляційних у розмірі 689 882,30 грн. та пені у розмірі 110 921,17 грн. на підставі ч.3 ст.7 Закону №1730-VIII є необґрунтованими, оскільки наразі до правовідносин між компанією та боржником застосовується механізм реструктуризації кредиторської заборгованості шляхом укладання договору реструкуризації.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

18. Верховний Суд не погоджується із висновками суду апеляційної інстанцій щодо відмови у визнанні частково наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013 у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню. Рішення апеляційного суду ґрунтується на 2 доводах: (1) відповідача не включено до реєстру підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, теплопостачальних і теплогенеруючих організацій, відповідно не є учасником процедури врегулювання заборгованості та (2) у разі часткового погашення суми основного боргу списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних, на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не передбачено.

19. Верховний Суд не може погодитись з вказаними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

20. Щодо необхідності включення відповідача до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії

20.1. 30 листопада 2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

20.2. Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

20.3. Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

20.4. Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

20.5. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

20.6. Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

20.7. Водночас, частиною третьою статті 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

20.8. Частина 3 статті 7 Закону є нормою прямої дії. Виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

21. Щодо обов'язковості погашення всієї суми боргу для застосування ч.3 ст.7 Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"

21.1. Як вже зазначалося, частиною третьою статті 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

22.2. Тобто, нарахування штрафних та фінансових санкцій можливе лише на несплачену суму заборгованості, в свою чергу, нарахування неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на сплачену суму заборгованості суперечить приписам ч. 3 ст. 7 Закону.

23. Згідно з ч. 4 ст. 117 ГПК України (у редакції чинній на момент винесення рішення) господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

24. Задовольняючи заяву КП Кам'янської міської ради "Тепломережі" місцевий господарський суд вірно посилався на п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9. відповідно до якого ч. 4 ст. 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

25. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав у визнанні таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 040 817,75 грн., інфляційних у розмірі 689 882,30 грн. та пені у розмірі 110 921,17 грн., нарахованих позивачем на суму основного боргу в розмірі 17 462 899, 63 грн., яка була погашена відповідачем станом на час прийняття рішення, тобто станом на 10.10.2013 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Оскільки апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права та безпідставно скасував ухвалу місцевого суду, якою правомірно визнано наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 040 817,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 689 882,30 грн. та пені у розмірі 110 921,17 грн., Верховний Суд, переглядаючи відповідно до вимог ст. 300 ГПК України судові рішення в межах доводів касаційної скарги, приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції від 13.11.2017р. та залишення в силі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р.

Щодо розподілу судових витрат

27. Відповідно до ст. 129 ГПК України з дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь відповідача підлягає стягненню 1 600,00 грн судового збору за подачу касаційної скарги.

28. Керуючись статтями 129, 300, 301, 306, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі"

задовольнити.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 листопада 2017 року у справі №15/5005/153/2012 скасувати.

3. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року залишити в силі.

4. Стягнути з дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1, ідентифікаційний код 31301827) на користь комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" (52300, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Тритузна, 168, ідентифікаційний код 03342573) 1 600, 00 грн. за подання касаційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати складення повного судового рішення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.