ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 рокуСправа № 912/281/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. за участю секретаря Кравченко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 912/281/18

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 26100, АДРЕСА_1

про стягнення 43 977,04 грн.

Представники учасників судового процесу:

від позивача - Коваленко Т.В., довіреність № 7904-К-О від 28.12.16;

від відповідача - участі не брали;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 43 977,04 грн. (23 264,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19 841,57 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 871,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом) з покладенням судового збору на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого обов'язку щодо повернення кредиту та сплати інших платежів, передбачених умовами Договору.

У поданій позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 12.02.2018 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрив провадження у справі № 912/281/18, судовий розгляд призначив на 06.03.2018 о 14:00

Господарський суд протокольною ухвалою від 06.03.2018 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України відклав судове засідання у даній справі до 10:00 год 21.03.2018.

Господарський суд протокольною ухвалою від 21.03.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 216 ГПК України оголосив перерву в судовому засіданні у даній справі до 10:00 год 10.04.2018. У судовому засіданні 10.04.18 оголошувалась перерва до 12:00 год 11.04.2018.

Присутній у судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні 11.04.2018 не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзив на позов та інших витребуваних документів суду не подав, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується відміткою канцелярії про направлення ухвали суду на юридичну адресу відповідача та телефонограмою Господарського суду Кіровоградської області № 687 від 10.04.2018 (а.с.78).

Згідно з частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 11.04.2018 за відсутності представника відповідача.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2012 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 підписав заяву про відкриття поточного рахунку та приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 22.02.2012р. (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору, відповідачеві було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено Умовами.

Істотною умовою Договору між сторонами про банківське обслуговування було встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта, режим функціонування якого полягає в наступному: кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточний рахунок клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п. 3.2.1.1.1 Договору).

Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, що розміщенні в мережах Інтернет на відповідному сайті, які разом із Заявою клієнта складають Договір про банківське обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

На підставі вищевикладеного, господарський суд вважає допустимою та такою, що відповідає чинному законодавству, форму укладення кредитного договору через визначення його істотних умов у заявах про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та про відкриття поточного рахунку, а також затверджених банком Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через сайт банку.

Відповідно до пунктів 3.2.1.1.3, 3.2.1.1.4 Договору, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків та винагороди. При цьому банк не оплачує витрати клієнта у випадку надходження на його рахунок документів на примусове списання (стягнення) коштів, при забороні проведення операцій по рахунку.

Ліміт кредитування банком розраховується за внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух коштів по поточному рахунку, платоспроможності клієнта інших показників. Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування (п.п. 3.2.1.1.5, 3.2.1.1.6 Договору).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (стаття 1056-1 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 78 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначена стаття узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За твердженням позивача, він свої зобов'язання за Договором виконав, що підтверджується матеріалами даної справи, згідно яких відповідачеві встановлено кредитний ліміт, зокрема з 04.03.2013 на суму 12 100,00 грн.

Даний факт підтверджено довідкою Банку від 10.10.17 № 08.7.0.0.0/09 та банківською випискою з рахунку боржника за період з 22.02.2012 по 31.10.2017.

Отримання кредитних коштів та користування ними згідно вказаного ліміту на суму 12 100,00 грн відповідачем не спростовано.

Користування Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 кредитними коштами підтверджується також випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_2, наданої до матеріалів справи позивачем за період з 22.02.2013 по 31.101.2017 та розрахунком заборгованості за договором від 22.02.2012 станом на 16.01.2018 відповідно до якої заборгованість відповідача за кредитом (в т.ч. прострочене тіло) складає 12 100,00 грн.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору банківського обслуговування, свої зобов'язання за цим договором не виконав належним чином, порушив умови Договору банківського обслуговування в частині вчасного повернення кредиту, процентів за користування ним, а також комісії.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2014 у справі № 912/2553/14, що набрало законної сили, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 12 100,00 грн. заборгованості за кредитом, 6 340,40 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 2 510,19 грн. пені, 1 633,46 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, всього 22 584,05 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Аналіз положень ст.ст. 526, 599, 625 Цивільного кодексу України вказує, що наявність судового рішення за відсутності його реального виконання боржником не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і штрафних санкцій, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, які були нараховані після дати на яку утворилась заборгованість, що стягнута судовим рішенням.

Отже, на даний момент позивач звертається до суду про стягнення заборгованості за Договором б/н від 22.02.2012, яка утворилася після винесення вище зазначеного судового рішення.

У пункті 3.2.1.4.1.1 Договору встановлено, що обнулити дебетове сальдо клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по 25-те число місяця і за цей період ставка за користування кредитними коштами становить 0%.

За користування кредитними коштами протягом 90 днів з дати періоду, коли дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. Починаючи із 91 дня кредит вважається простроченим і відсотки за користування кредитом вже сплачуються за ставкою 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.п. 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3 Договору).

Розмір щомісячної комісії врегульовано п.п. 3.2.1.4.4. Договору, яким передбачено, що клієнт сплачує банку комісію за використання лімітом відповідно п.п 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

За розрахунком позивача, який не спростовано відповідачем, станом на 31.10.2017 загальний залишок заборгованості за Договором від 12.02.12 становить 24 135,47 грн. з яких: 23 264,27 грн. - проценти за користування кредитними коштами та 871,20 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с. 40-42).

Господарський суд враховує умови Договору та положення частини 2 статті 67, частини 4 статті 179 Господарського кодексу України, частини 3 статті 6, статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до норм якої сторони вільні в укладенні договору та визначені його умов, крім випадків, коли не допускається відступлення в силу закону.

Відповідач не надав суду доказів проведення повного розрахунку по кредиту, процентам та комісії.

З огляду на вищенаведене господарський суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та задовольняє позов в цій частині.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню за порушення умов кредитування в сумі 19 841,57 грн станом на 31.10.2017 відповідно до розрахунку позивача. Вказані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Умовами п. 3.2.1.5.1 Договору передбачена відповідальність сторін, зокрема при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, терміну повернення кредиту, винагороди, останній сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, проте відповідно до п. 3.2.1.5.4 договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, визначених даним пунктом, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідач не подав господарському суду доказів виконання своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором в частині своєчасного повернення позивачу кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом та доказів виконання вимог позивача.

Таким чином, не суперечить вимогам законодавства та відповідає умовам договору і підтверджується матеріалами справи правомірність нарахування позивачем відповідачеві пені в сумі 19 841,57 грн.

Відповідачем позовні вимоги не спростовано, а тому господарський суд вважає, що позивачем у справі дотримано положення ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, а отже позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 762,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (26100, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування 49027, м. Дніпро, а/с 1800, і.к. 14360570) заборгованість в сумі 43 977,04 грн., з яких: 23 264,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19 841,57 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 871,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення

позивачу за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д ; 49027, м. Дніпро, а/с 1800;

відповідачу за адресою: 26100, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 18.04.2018.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.