ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/9051/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

позивача - приватного підприємства "Люкс Сервіс Дніпро" (далі - Підприємство) -не з'явився,

відповідача - Дніпровської міської ради (далі - Рада) - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Підприємства

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017 (суддя Рудь І.А),

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 (колегія суддів: Широбокова Л.П. (головуючий), судді Чимбар Л.О., Орєшкіна Е.В.)

за позовом Підприємства до Ради про визнання умов договору частково виконаними,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Ради в особі фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради про визнання суми пайового внеску, встановленого договором про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпропетровська від 12.08.2014 № 470 (далі - Договір), укладеного сторонами, зменшеною та сплаченою Підприємством на суму кошторисної вартості виконаних робіт з будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації у розмірі 1 178 688,00 грн.

Позов з посиланням на приписи частини п'ятої статті 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 5.4 Договору обґрунтовано тим, що Підприємство як замовник будівництва житлового будинку з торгівельними приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Луговська, 255, має право на зарахування кошторисної вартості виконаних робіт з будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації в рахунок оплати ним пайового внеску на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпропетровська.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016, позов задоволено з підстав доведеності належними та допустимими доказами фактів: будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації, їх знаходження за межами орендованої земельної ділянки, а також доведеності кошторисної вартості виконаних робіт.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2017 зазначені судові рішення було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, зокрема з підстав недослідження судами обставин погодження з уповноваженим органом місцевого самоврядування будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації і їх вартості.

Під час нового розгляду справи ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 за заявою Підприємства замінено неналежного відповідача - Раду в особі фінансово-економічного департаменту на Раду як належного відповідача у справі в порядку статті 24 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; в редакції, що діяла до 15.12.2017).

Останнім рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовано передчасністю звернення Підприємства з позовом, оскільки побудовані зовнішні мережі водопроводу та каналізації не прийняті на баланс відповідного комунального підприємства та не передані у власність територіальної громади міста Дніпро, а їх вартість не підтверджена Радою.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції та додатково зазначив про те, що пайовий внесок підлягає зменшенню на суму фактичних витрат забудовника, які підтверджуються кошторисною документацією, функції щодо розгляду та прийняття якої покладено на уповноважені органи місцевого самоврядування. Отже, надання таких документів суду в обґрунтування заявленого позову не впливає на обов'язок забудовника щодо надання таких документів до уповноваженого органу місцевого самоврядування. Водночас обраний Підприємством спосіб захисту судом апеляційної інстанції визнано належним та допустимим.

У касаційній скарзі Підприємство просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 та прийняти нове рішення про задоволення позову. Касаційну скаргу обґрунтовано порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, встановлених статтями 30, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статтями 32, 34, 36 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017). За твердженнями Підприємства суди попередніх інстанцій, виносячи оскаржувані судові рішення, не надали оцінку окремим доказам у справі, а також не врахували того, що:

- Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено законне право замовника будівництва на зменшення величини пайової участі у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури на підтверджену суму кошторисної вартості виконаних замовником робіт з будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації і органи місцевого самоврядування не можуть самовільно змінювати порядок зарахування внеску, який встановлено Законом, та вимагати для цього вчинення замовником додаткових дій, не передбачених ним;

- вартість виконаних робіт та факт сплати грошових коштів при будівництві підтверджується матеріалами справи;

- Підприємство розпочало процедуру передачі зовнішніх мереж водопроводу та каналізації на баланс територіальної громади.

Рада подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає про те, що Підприємство не мало права вимагати від неї зменшення розміру пайового внеску, оскільки при зверненні до Ради з цим питанням було надано звіт про проведення незалежної оцінки вартості зовнішніх мереж, а не кошторисну документацію на їх будівництво. Додатково наголошує на тому, що обраний Підприємством спосіб захисту не відповідає приписам частини другої статті 16 Цивільного кодексу України. З огляду на безпідставність доводів касаційної скарги просить оскаржувані рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що:

- на підставі договору оренди землі від 12.06.2014, укладеного Підприємством (орендар) та Радою (орендодавець), Підприємству надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,16858 га з кадастровим номером :01:047:0008, за фактичним розміщенням нежитлової будівлі, яка знаходиться по вул. Луговській, 255 у місті Дніпропетровську (нова назва - м. Дніпро), строком на 5 років;

- 12.08.2014 Підприємством та Радою в особі фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради укладено Договір, предметом якого є здійснення оплати забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпропетровська шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету у зв'язку з будівництвом житлового будинку з торгівельними приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення по вул. Луговській, 255;

- за приписами пунктів 2.1, 2.2, 2.3 Договору величина пайової участі згідно з розрахунком (додаток № 1 до Договору) становить 1 264 596,09 грн. (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 12.06.2015 № 1 до Договору). Кошти пайової участі сплачуються в повному обсязі єдиним платежем або частинами за графіком, який є невід'ємною частиною цього Договору. Проведення остаточного розрахунку величини пайової участі здійснюється Дніпропетровською міською радою (фінансово-економічним департаментом) після надання забудовником документів про затвердження у встановленому порядку кошторисної вартості будівництва об'єкта, що вводиться в експлуатацію, визначеною згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, або за фактичними показниками створених потужностей без застосування норм щодо граничного розміру пайової участі;

- забудовник зобов'язаний перерахувати величину пайової участі у розвиток інфраструктури міста Дніпропетровська, яка визначена пунктом 2.1 цього Договору та відповідним розрахунком, до спеціального фонду міського бюджету на умовах, визначених Договором (підпункт 3.2.2 пункту 3.2 Договору);

- відповідно до п. 5.4 Договору, якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкт передаються у комунальну власність;

- у додатку № 1 до Договору "Розрахунок пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпропетровська" сторони встановили розмір пайової участі за функціональним призначенням об'єкта: житлові будинки багатоквартирні - 674 340,45 грн., інші заклади торгівлі - 490 333,92 грн., інші заклади торгівлі - 99 921,72 грн., всього 1 264 596,09 грн.;

- у додатку № 2 до Договору "Графік сплати" сторони погодили, що величина пайової участі підлягає сплаті у два етапи: 590 255,64 грн. до введення в експлуатацію згідно з декларацією від 04.02.2015 № ДП 75 (І черга) та 674 340,45 грн. - до прийняття об'єкта в експлуатацію (ІІ черга);

- будівництво житлового будинку з торгівельними приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення по вул. Луговська, 255 у м. Дніпропетровську на підставі Декларації державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області на початок виконання будівельних робіт від 26.01.2015 № ДП 35 здійснюється у дві черги: І черга - будівництво магазину продовольчих та непродовольчих товарів, торгових приміщень загальною площею 1 105,2 кв. м (введена в експлуатацію 04.02.2015, що підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Департаментом державної будівельно-архітектурної інспекції у Дніпропетровській області 04.02.2015 № ДП 75); ІІ черга - будівництво 17-ти поверхового житлового будинку;

- комунальним підприємством "Дніпроводоканал" (далі - КП "Дніпроводоканал") Підприємству надано затверджені Радою технічні умови від 16.12.2014 № 5348 на водопостачання та каналізування житлового будинку (17 пов.) з торговельними приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення за адресою: місто. Дніпропетровськ, вул. Луговська, буд. 255 (далі - Технічні умови), якими встановлено умови водопостачання та каналізування у дві черги (1-й та 2-й пускові комплекси);

- на підставі Технічних умов Підприємством розроблено та узгоджено з КП "Дніпроводоканал" проект "Зовнішні мережі водопостачання та каналізації житлового будинку (17 пов.) з торговими приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення по вул. Луговська, 255 в місті Дніпропетровску" (далі - Проект зовнішніх мереж), за яким і проводилось будівництво мереж;

- у відповідності до Технічних вимог та Проекту зовнішніх мереж Підприємством збудовані та введені в експлуатацію зовнішні мережі водопостачання та каналізації 1-го пускового комплексу, основна частина яких знаходиться за межами земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, та яка передана в оренду Підприємству, що не заперечується Радою;

- прийняття виконаних робіт з будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації підтверджується складеними Підприємством та КП "Дніпроводоканал" актами від 20.04.2015. Листом від 03.06.2015 № 5235/415 КП "Дніпроводоканал" повідомив Підприємство про те, що ним прийнята технічна готовність вводу водопроводу д-75 мм, позамайданчикового водопроводу д-250 мм (від вводу водопроводу до водопроводу д-250 мм по просп. Воронцова), випуску каналізації д-100 мм та позамайданчикового каналізаційного колектора д-150, 160, 250 мм (від випуску каналізації до колектору д-500 мм в районі житлового будинку №75 по просп. Воронцова) до 1-ого пускового комплексу об'єкта по вул. Луговській, 255;

- Підприємство звернулося до Ради з листом від 05.02.2015 № 10, у якому просило зменшити розмір пайового внеску у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста на суму вартості інженерних мереж, побудованих за межами орендованої земельної ділянки. Листом від 16.02.2015 № 10/15-92 Рада повідомила Підприємство про те, що для опрацювання питання зменшення суми пайового внеску замовник повинен надати документи згідно з переліком, наведеним у цьому листі;

- в подальшому Підприємство листом від 23.04.2015 повідомило Раду про початок процедури передачі на баланс КП "Дніпроводоканал" зовнішніх інженерних мереж, розташованих за межами земельної ділянки, а також листом від 05.06.2015 № 05/16 звернулось до КП "Дніпроводоканал" з пропозицією прийняти на баланс наведені зовнішні мережі водопроводу та каналізації;

- у листі-відповіді від 12.06.2015 № 6100/415 КП "Дніпроводоканал" повідомило Підприємство про те, що розгляд питання щодо прийняття на баланс мереж водопостачання та каналізації можливий лише після завершення будівництва 2-го пускового комплексу та введення в експлуатацію ІІ черги будівництва (житлового будинку);

- Підприємство повторно звернулося до Ради листом від 16.06.2015 № 15, у якому, посилаючись на своє право щодо зменшення розміру пайового внеску на участь в розвитку інженерної інфраструктури, початок процедури передачі зовнішніх мереж на баланс КП "Дніпроводоканал" та здійснення незалежної оцінки вартості мереж (склала 1 171 385,00 грн. без ПДВ) просив відстрочити сплату суми пайового внеску до введення в експлуатацію житлового будинку (ІІ черга) та передачі на баланс КП "Дніпроводоканал" зовнішніх мереж водопостачання та каналізації;

- листом від 28.07.2015 № 10/15-529 Рада відмовила Підприємству в задоволенні клопотання про відстрочення сплати пайового внеску та просила терміново сплатити пайовий внесок.

Причиною спору у справі стало питання про наявність чи відсутність підстав для зарахування кошторисної вартості виконаних робіт з будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації в рахунок оплати встановленого Договором пайового внеску на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпропетровська.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частин першої-третьої статті 40 цього Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій (частина перша статті 40 Закону).

Водночас частиною п'ятої статті 30 Закону передбачено, що якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

Аналогічні положення містить також Порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури м. Дніпропетровська (далі - Порядок), затверджений рішенням Ради від 29.07.2011 № 5/14 "Про внесення змін до рішення міської ради від 21.03.2007 № 6/11 "Про порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська", частиною дев'ятою пункту 2.7 якого встановлено, що якщо технічними умовами інженерного забезпечення об'єкта передбачається необхідність будівництва замовником (забудовником) інженерних мереж або об'єктів поза межами його земельної ділянки, величина пайової участі зменшується на суму кошторисної вартості тих з них, які погоджені з уповноваженим органом Дніпропетровської міської ради, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність територіальної громади м. Дніпропетровська.

Проведення остаточного розрахунку величини пайової участі, розрахованої із застосуванням норм щодо її граничного розміру, здійснюється після надання замовником (забудовником) документів про затвердження у встановленому порядку кошторисної вартості об'єкта, що вводиться в експлуатацію, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами (частина десята пункту 2.7 Порядку).

Таким чином, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено імперативну норму щодо зменшення розміру пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури, будівництво яких поза межами його земельної ділянки є необхідним за технічними умовами. Аналогічні вимоги встановлено частиною дев'ятою пункту 2.7 Порядку та пунктом 5.4 Договору.

Судами попередніх інстанцій за результатами неодноразового розгляду справи встановлено факт знаходження побудованих Підприємством мереж за межами орендованої земельної ділянки, що підтверджується Проектом зовнішніх мереж, погодженим з КП "Дніпроводоканал".

За висновками судів виконання робіт з будівництва зовнішніх мереж, їх вартість та оплата на суму 1 178 688,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи:

- зведеним кошторисним розрахунком вартості об'єкта будівництва "Зовнішні мережі водопостачання та каналізації житлового будинку (17 пов.) з торговими приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення по вул. Луговська, 255 в м. Дніпропетровську", складеним головним інженером проекту ОСОБА_6 та затвердженим Підприємством як замовником будівництва;

-об'єктним кошторисом на будівництво № 2-1 та локальними кошторисами на будівельні роботи № 2-1-1 та № 2-1-2;

- договором поставки товару від 09.04.2015 № 9-04/01 (матеріали і устаткування);

- договором підряду від 30.03.2015 № 196 на прокладання зовнішніх мереж водопостачання та каналізації (виконання робіт з будівництва);

- актом приймання виконаних робіт № 1 за квітень 2015 року та відповідними платіжними дорученнями.

Наведені обставини також підтверджуються експертним висновком державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба Української державної будівельної експертизи" державного підприємства "УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА" (філія у Дніпропетровській області), щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом "Будівництво зовнішніх мереж водопостачання та каналізації Житлового будинку (17 пов.) з торговими приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення по вул. Луговській, 255 у м. Дніпропетровську (І пусковий комплекс) від 11.08.2015, яким встановлено та підтверджено, що загальна кошторисна вартість будівництва складає 1178, 688 тис. грн., у тому числі будівельних робот - 956, 369 тис. грн.; устаткування - 0,000 тис. грн.; інші витрати - 222, 319 тис. грн. Висновок судами визнано належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 22.02.2017, під час нового розгляду справи судами з'ясовувались обставини щодо погодження органом місцевого самоврядування будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації і було встановлено факт надання Радою такого погодження при затвердженні нею Технічних умов.

За встановлених обставин справи, з огляду на доведеність факту понесення Підприємством витрат на будівництво зовнішніх мереж водопроводу та каналізації на суму 1 178 688,00 грн., розташованих за межами орендованої земельної ділянки, необхідних за технічними умовами і погоджених Радою, а також враховуючи встановлене Законом право Підприємства на зменшення величини пайової участі на суму цих витрат, Касаційний господарський суд вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги про неправомірність відмови судів попередніх інстанцій у задоволені позову з підстав передчасності його заявлення.

На виконання вимог частини п'ятої статті 30 Закону Підприємство зверталось до Ради з проханням пропорційно зменшити розмір пайового внеску на суму вартості побудованих зовнішніх мереж водопроводу та каналізації і вчиняло дії щодо передачі їх на баланс територіальної громади в особі КП "Дніпроводоканал", однак отримало відмову.

Передача таких інженерних мереж у комунальну власність та відповідне зменшення розміру пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури не може бути поставлено в залежність від волевиявлення органу місцевого самоврядування щодо набуття зазначених мереж до комунальної власності всупереч імперативно визначеній нормі законодавства. Отже, відмова судів попередніх інстанцій в задоволені позову з посиланнями на ці обставини є неправомірною.

За умови доведеності в судовому порядку факту здійснення Підприємством будівництва зовнішніх мереж водопроводу та каналізації на суму 1 178 688,00 грн. відмова судів попередніх інстанцій у задоволені позову виключно з посиланням на ненадання Підприємством Раді кошторисної документації є неправомірною. Судами попередніх інстанцій не враховано того, що відмова Ради у зменшенні розміру пайового внеску була обумовлена не відсутністю кошторисної документації, а пов'язана саме з неприйняттям побудованих інженерних мереж у комунальну власність.

Наведене спростовує відповідні доводи Ради, викладені у відзиві на касаційну скаргу. Посилання Ради на те, що Підприємством при зверненні з позовом обрано неналежний спосіб захисту були предметом дослідження судів попередніх інстанцій, їм надано належну правову оцінку з правильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим вони відхиляються Касаційним господарським судом як безпідставні.

За приписами частин першої та другої статті 300 ГПК України (тут і надалі в редакції, що діє з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з частиною четвертою цієї ж статті Кодексу суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частинами першою-третьою статті 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, з урахуванням достатності встановлених місцевим і апеляційним господарськими судами фактичних обставин справи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що попередні судові інстанції, неправильно застосувавши приписи статей 30, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", дійшли помилкового висновку щодо недоведеності позовних вимог Підприємства, а тому й неправомірно відмовили у їх задоволенні.

Отже, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України у зв'язку із скасуванням судових актів попередніх інстанцій і ухваленням нового рішення підлягають новому перерозподілу і судові витрати.

Керуючись статтями 300, 308, 311, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Люкс Сервіс Дніпро" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 зі справи № 904/9051/15 скасувати.

3. Позов задовольнити. Визнати суму пайового внеску відповідно до Договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпропетровська № 470 від 12 серпня 2014, укладеного між Дніпропетровською міською радою в особі фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради та приватним підприємством "Люкс Сервіс Дніпро" по будівництву житлового будинку з торгівельними приміщеннями продовольчого та непродовольчого призначення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Луговська, 255, зменшеною та сплаченою приватним підприємством "Люкс Сервіс Дніпро" у відповідності до пункту 3.2.2 Договору, на суму виконаних робіт по будівництву зовнішніх мереж водопроводу та каналізації у розмірі 1 178 688 грн.

4. Стягнути з Дніпропетровської міської ради на користь приватного підприємства "Люкс Сервіс Дніпро" 4 019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви, перегляд справи в апеляційному та касаційному порядку.

5. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Суховий