ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.2018 Справа № 920/114/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Заєць С.В.,

секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.

розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/114/18

за позовом: Дочірнього підприємства Сток-сервіс Приватного підприємства Еліпс (вул. Пригородська, буд. 187, м. Ромни, Сумська область, 42000),

до відповідача: Комунального підприємства Чисте місто Роменської міської ради (вул. Аптекарська, буд. 19, м. Ромни, Сумська область, 42000),

про стягнення 327611 грн. 70 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою від 15.02.2018 № 23, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги з водовідведення за період з січня 2015 року по червень 2016 року у сумі 327611 грн. 70 коп. за не виконання умов договору про приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.08.2014 № 5537та судовий збір в сумі 4914,18 грн.

13.03.2018 відповідачем подано до суду відзив від 11.03.2018 № 30, в якому відповідач зазначає про неможливість задоволення позову. В обґрунтування зазначеного вказує на те, що згідно додаткової угоди № 1 до Договору № 37 від 29.03.2016 про надання послуг зі збирання, вивезення, розміщення, захоронення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів, рідких побутових відходів, що утворюються на території міста Ромни та утримання міського полігону по складанню твердих побутових відходів від 20.07.2017 року зобовязання сторін за договором № 37 від 29.03.2017 припинено діяльністю по наданню послуг підприємства з 01.08.2017 року, також згідно договору № 5537 від 01.08.2014 укладеного між ДП «Сток-Сервіс» ПП «Еліпс» та КП «Чисте місто» РМР в особі директора ОСОБА_1 згідно розпорядження міського голови № 159 ОС від 04.08.2014 призначений на посаду директора з 04.08.2014, вважається, як зазначає відповідач, не дійсним. Окрім цього, відповідач зазначає, що згідно розділу 3 «розрахунки і порядок оплати» п.3.4 «оплата послуг проводиться в безготівковій формі на підставі наданого виконавцем рахунку , в якому зазначається обєм послуг та сума до сплати протягом 5-ти банківських днів. Рахунок на виконання послуг за період з 01.05.2015 по 30.06.2016 виконавцем не були надані і не проведені в бухгалтерському та податковому обліку (за винятком: 31.07.2015 проведений в бухгалтерському та податковому обліку рахунок №5564 від 27.07.2015). В звязку з чим просить відмовити в задоволені позову.

22.03.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що факт надання відповідачу послуг з водовідведення, у період в якому виникла заборгованість, ним підтверджується підписанням акту звіряння між КП Чисте місто та ДП Сток-сервіс ПП Еліпс взаємних розрахунків на стічні води за 2015-2016 роки та акту звірки від 19.12.2017, і актом виконаних робіт від 27.12.2017 на суму 321611,70 грн. Копії вказаних документів надані з позовною заявою і є в матеріалах справи. На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

В судове засіданні 11.04.2018 представник позивача не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без участі представника, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 11.04.2018 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Сторони клопотань про відкладення розгляд справи суду не надали.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені усі належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2014 між Дочірнім підприємством «Сток-сервіс» приватного підприємства «Еліпс» та Комунальним підприємством «Чисте місто» укладено договір про приймання стічних вод до комунальної каналізації № 5537.

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобовязується надати замовнику послуги по прийманню стічних вод в систему комунальної каналізації на КНС (каналізаційна насосна станція) та їх очистку на очисних спорудах міста, а замовник зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за рахунками у строки і на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до Правил приймання стічних вод підприємства в систему каналізації м. Ромни затверджених Рішенням міськвиконкому № 492 від 17.12.2003 року «п.1.7 Приймання в каналізацію стічних вод, які вивозяться асенізаційним транспортом від Підприємств і приватного сектора, здійснюється тільки через зливні станції Водоканалів. Підприємства або приватні власники сплачують Водоканалу за їх транспортування та очистку згідно з договором.»

Згідно рішення сорок восьмої сесії Роменської міської ради від 27.11.2013 року комунальне підприємство «Чисте місто визнане виконавцем послуг з надання послуг зі збирання, вивезення» захоронення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів, рідких побутових відходів що утворюються на території м. Ромни з 01 грудня 2013 року

Пунктами 3.3, 3.4 Договору замовник здійснює оплату вартості послуг по прийманню та очищенню стоків по фактичному об'єму скинутих стоків. Оплата послуг проводиться в безготівковій формі на підставі наданого виконавцем рахунку в якому зазначається об'єм послуг та сума до сплати, протягом 5-ти банківських днів.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ними на виконання умов договору надані послуги на загальну суму 327611 грн. 70 коп., про що свідчить акт виконаних робіт від 27 грудня 2017 року, підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Позивачем, виставлений відповідачу рахунок № 1 від 08.06.2017 для оплати за надані послуги по водовідведенню за період з січня2015 по червень 2016 р. на загальну суму 327611 грн. 70 коп.

З матеріалів справи вбачається, що факт надання послуг та наявність заборгованості по водовідведенню за період січень 2015по червень 2016 року визнається відповідачем, про що свідчить акт звірки станом на 19.12.2017 підписаний та кріплений печатками обох сторін.

З метою досудового врегулювання спору позивачем відповідачу було направлено претензію від 08.06.2017, проте докази погашення відповідачем заборгованості в сумі 327611 грн. 70 коп. в матеріалах справи відсутні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання договірних зобов'язань за договором від 01.078.2014 № 5537 позивачем були надані послуги в період з січня 2015 року по червень 2016 року на загальну суму 327 611 грн. 70 коп., проте відповідач в порушення взятих зобовязань не оплатив отримані послуги, в звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 327611 грн. 70 коп.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт надання позивачем відповідачу послуг за період з січня 2015 року по червень 2016 року на загальну суму 327611 грн. 70 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом виконаних робіт від 27.12.2017, рахунком № 1 від 08.06.2017, актом звірки станом на 19.12.2017.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те що,

- згідно додаткової угоди № 1 до Договору № 37 від 29.03.2016 про надання послуг зі збирання, вивезення, розміщення, захоронення твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів, рідких побутових відходів, що утворюються на території міста Ромни та утримання міського полігону по складанню твердих побутових відходів від 20.07.2017 року зобовязання сторін за договором № 37 від 29.03.2017 припинено діяльністю по наданню послуг підприємства з 01.08.2017 року.,

- згідно договору № 5537 від 01.08.2014 укладеного між ДП «Сток-Сервіс» ПП «Еліпс» та КП «Чисте місто» РМР в особі директора ОСОБА_1 згідно розпорядження міського голови № 159 ОС від 04.08.2014 призначений на посаду директора з 04.08.2014, вважає не дійсним.

- згідно розділу 3 «розрахунки і порядок оплати» п.3.4 «оплата послуг проводиться в безготівковій формі на підставі наданого виконавцем рахунку , в якому зазначається обєм послуг та сума до сплати протягом 5-ти банківських днів. Рахунок на виконання послуг за період з 01.05.2015 по 30.06.2016 виконавцем не були надані і не проведені в бухгалтерському та податковому обліку (за винятком: 31.07.2015 проведений в бухгалтерському та податковому обліку рахунок №5564 від 27.07.2015). В звязку з чим просить відмовити в задоволені позову.

Дану позицію відповідача суд оцінює критично, та не може покласти в основу судового рішення, оскільки заборгованість у даній справі заявляється позивачем на підставі лише Договору про приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.08.2014 № 5537, проте як відповідачем у відзиві висловлені зауваження щодо Договору № 37 від 29.03.2016. Стосовно недійсності Договору про приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.08.2014 № 5537 суд зазначає, що позивачем не надано доказів визнання договору недійсним в судовому порядку, більше того відповідач своїми конклюдентними діями визнав факт укладення Договору про приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.08.2014 № 5537, зокрема надані послуги за даним договором прийняті відповідачем про що свідчить підпис і печатка відповідача на акті виконаних робіт від 27.12.2017 та на акті звірки станом на 19.12.2017, а також оплати за надані послуги за даним договором за інший період.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вказаного, оскільки відповідачем не подано доказів сплати боргу чи аргументованих заперечень проти вимог позивача, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 327611 грн. 70 коп. заборгованості за надані послуги по прийманню стічних вод в міську систему комунальної каналізації та їх очистку на очисних спорудах міста за період з січня 2015 року по червень 2016 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123-129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Чисте місто» Роменської міської ради (вул. Аптекарська, буд. 19, м. Ромни, Сумська область, 42000, ) на користь Дочірнього підприємства «Сток-сервіс» приватного підприємства «Еліпс» (вул. Пригородська, 187, м. Ромни, Сумська область, 40000, ) 327611 грн. 70 коп. заборгованості, 4914 грн. 18 коп. судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.04.2018

Суддя ОСОБА_2