УХВАЛА

02 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/393/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 про повернення позовної заяви та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 2. Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 77 862 952, 83 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 у справі № 910/393/18 яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2018, позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" повернуто на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

02.03.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) ПАТ "Укртрансгаз" подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2018 до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018 у справі № 910/393/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain, 19.12.1997, Repotrs 1997-VIII, п. 35).

За приписами частини 2 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищенаведеної статті 129 Конституції України.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані ухвала Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2018 прийняті за правилами, що встановлені вже новою редакцією Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), отже у питанні наявності чи відсутності права на касаційне оскарження слід виходити з положень Кодексу саме в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

Приймаючи рішення про повернення заяви у справі № 910/393/18 на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), суди виходили з того, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як позовні вимоги обґрунтовуються двома окремими договорами транспортування природного газу, укладеними з відповідачами, а саме: № від 12.02.2016 та № від 17.12.2015, тому за поданим позовом фактично підлягають вирішенню два окремих спори між різними сторонами.

Враховуючи наведене, а також те, що касаційна скарга ПАТ "Укртрансгаз" не містить доводів, зважаючи на які суд міг би визнати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/393/18.

Керуючись статтями 234, частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 про повернення позовної заяви та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2018 у справі № 910/393/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський