РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.03.2018Справа № 910/17495/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр гідроізоляції"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ІТУМ"

про стягнення 148 135,64 грн.

та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІТУМ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр гідроізоляції"

про зобов'язання виконати умови договору

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Гнідіна М.Ю.

Представники:

від позивача (за первісним позовом): Петруня А.В. - пред.за дов.

від відповідача (за первісним позовом): Кожема В.П. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/17495/17 за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр гідроізоляції" до товариства з обмеженою відповідальністю "ІТУМ" про стягнення 148 135,64 грн. та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІТУМ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр гідроізоляції" про зобов'язання виконати умови договору.

Первісні позовні вимоги обгрунтовані тим, що 31.01.2017р. між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки №310117 від 31.01.2017 року, за умовами якого відповідач за первісним позовом зобов'язався поставляти позивачу за первісним позовом товар. Позивач за первісним позовом зазначає, що ним було перераховано відповідачу попередню оплату в сумі 969 938,00 грн., в свою чергу відповідач за первісним позовом поставив позивачу товар на суму 771 802,36 грн, частину передоплати в розмірі 50 000,00 грн було повернуто позивачу за первісним позовом та сума невикористаного авансу склала 148 135,64 грн. 16.08.2017 року позивач за первісним позовом направив відповідачу вимогу про поставку товару, повторно таку вимогу позивач направив 31.08.2017р. В зв'язку з тим, що відповідач за первісним позовом товар не поставив позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача суму невикористаної попередньої оплати в розмірі 148 135,64 грн.

Відповідач за первісним позовом проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що відповідач за первісним позовом неодноразово звертався до позивача за первісним позовом з листами №59 від 29.05.2017р. та №82 від 12.07.2017, в яких зазначав про необхідність прийняття товару, однак позивач за первісним позовом не забезпечив прийняття товару. Також відповідач за первісним позовом зазначив, що ним було поставлено за Договором товар на суму 773 557,36 грн та позивачем за первісним позовом не було враховано поставку товару за видатковими накладними №668 від 23.05.2017р. на суму 1630,00 грн та №724 від 29.05.2017 на суму 125,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги про зобов'язання прийняти товар на суму 146 380,64 грн обгрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом порушив умови укладеного сторонами договору поставки, а саме не здійснив прийняття товару на суму 146 380,64 грн. Позивач за зустрічним позовом звертався до відповідача за зустрічним позовом із вимогами про прийняття товару у травні та липні 2017 року, які залишені без реагування, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, вказуючи, що долучені до матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом скріншоти з електронної пошти не можуть бути належними доказами на підтвердження направлення покупцю електронних листів про необхідність прийняття товару.

У судовому засіданні 23.03.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2017 року товариством з обмеженою відповідальністю "ІТУМ" виставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Український центр гідроізоляції" рахунок фактура №101 від 30.01.2017р. із зазначенням асортименту, кількості та ціни замовленого ТОВ "Український центр гідроізоляції" товару на суму 969 938,00 грн.

Наступного дня 31.01.2017 року між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки №310117 від 31.01.2017 року, за умовами якого ТОВ "ІТУМ" (постачальник) зобов'язалося поставити ТОВ "Український центр гідроізоляції" (покупець) товар, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його в повному обсязі.

Згідно матеріалів справи перелік товару за договором поставки сторонами погоджено в рахунку фактурі №101 від 30.01.2017р., іншого рахунку на виконання укладеного сторонами договору продавцем не виставлялося.

Відповідно до п.5.11. Договору сторони домовилися, що оплата товару здійснюється наступним чином: покупець перераховує постачальнику 969 938,00 грн. з ПДВ.

31.01.2017 року, в день підписання Договору, та після виставлення рахунку-фактури №101 від 30.01.2017 року позивач за первісним позовом перерахував на поточний рахунок ві дповідача за первісним позовом попередню оплату за замовлений товар у розмірі 969 938,00 грн., що підтверджу ється банківськими виписками з рахунку за період з 31.01.2017 р. по 31.01.2017р.

В період з 02.03.2017 року по 19.06.2017 року відповідачем за первісним позовом поставлено позивачу за первісним позовом товар на загальну суму 771 802,36 грн., що підтверджується видатковими накладними: ВН №210 від 02.03.2017 р. на суму 18 568,55 грн.; ВН №211 від 03.03.2017 р. на суму 31 798,65 грн.; ВН №222 від 06.03.2017 р. на суму 625,00 грн.; ВН №271 від 15.03.2017 р. на суму 72 264,20 грн.; ВН №474 від 13.04.2017 р. на суму 163 720,68 грн.; ВН №560 від 03.05.2017 р. на суму 62 776,95 грн.; ВН №633 від 17.05.2017 р. на суму 57 942,27 грн.; ВН №862 від 19.06.2017 р. на суму 138 109,30 грн.; ВН №863 від 19.06.2017 р. на суму 179 960,36 грн.; ВН №861 від 19.06.2017 р. на суму 46 036,40 грн. При цьому, долучені до матеріалів справи видаткові накладні №668 від 23.05.2017р. на суму 1630,00 грн та №724 від 29.05.2017 на суму 125,00 грн., на які посилається позивач за зустрічним позовом, як на підтвердження поставки товару, не можуть бути належними доказами, оскільки в них не зазначено посаду та прізвище уповноваженої особи, якою приймався товар. Таким чином, суд вважає доведеним здійснення поставки товару на суму 771 802,36 грн.

Також, 30.03.2017 року відповідач за первісним позовом на вимогу покупця (лист №0030/03/17-1 від 30.03.2017р.), у зв'язку зі зміною кількості матеріалів, що використовується покупцем, повернув позивачу за первісним частину сплаченого авансу у ро змірі 50 000,00 грн.

Звертаючись з первісним позовом позивач зазначає, що сума невикористаного авансу складає 148 135,64 грн, його вимоги №00014/08/2017 від 14.08.2017 року та №00031/08/2017 від 31.08.2017р. до відповідача за первісним позовом про поставку товару залишені без задоволення, товар не поставлено, частину невикористаної суми передоплати не повернуто.

Натомість позивач за зустрічним позовом зазначає, що він неодноразово звертався до покупця із повідомленнями про необхідність отримання товару.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за зустрічним ще у травні 2017 року повідомляв відповідача за зустрічним позовом електронним листом №59 від 29.05.2017р., направленим директором ТОВ «ІТУМ» Даніловим В. на електронну адресу директора ТОВ «Український центр ізоляції» Новошицького О.О. ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що партія замовленого залишку товару (Mariseal 250) тривалий час зберігалася у продавця, який неодноразово звертався до покупця щодо необхідності отримання товару, та в зв'язку з неотриманнями товару покупцем товар було реалізовано, в зв'язку з чим залишок товару буде поставлений у кінці 2017 року, після чого покупець зможе отримати товар. В даному листі продавець також зазначив, що покупцем не було отримано частину замовленого товару (Foamglas, компенсатор, клей та герметизуючи стрічка).

В подальшому 12.07.17р. на електронну адресу директора ТОВ «Український центр ізоляції» від ТОВ «ІТУМ» було направлено електронний лист №82 від 12.07.2017р. згідно якого продавцем повідомлялось про необхідність прийняття товару за договором.

Також листом №84 від 17.07.2017р. ТОВ «ІТУМ» (продавець) повідомляло ТОВ ТОВ «Український центр ізоляції» (покупця) про необхідність прийняття товару та повідомлення дати та часу прийняття неотриманої частини товару.

Вказаний лист отримано ТОВ «Український центр ізоляції» 21.07.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, матеріали справи містять докази того, що до моменту висунення вимоги ТОВ «Український центр ізоляції» у серпні 2017 року про поставку товару, продавець (ТОВ «ІТУМ») з травня 2017 року повідомляв покупця про наявність не отриманої частини товару, необхідність прийняття товару покупцем, та просив повідомити дату та час для прийняття товару.

Оскільки відповідно до умов п.3.1. Договору базовою умовою поставки товару за Договором є Київська обл., Обухівський район, пгт.Козин, вул.Обухівське шосе, 169-А та відповідно до п.4.1. Договору приймання товару здійснюється покупцем, з метою доставки товару необхідно було погодити дату та час для можливості прийняття такого товару покупцем.

За змістом чинного законодавства України товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо він готовий до передання покупцеві і покупець поінформований про це.

Як встановлено судом вище продавцем заявлялося про готовність товару до передачі покупцю, однак в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ТОВ «Український центр ізоляції» (покупцем) дати та часу для прийняття товару, а також відсутні докази надання відповіді на листи продавця про необхідність прийняття товару.

При цьому суд критично ставиться до тверджень покупця (ТОВ «Український центр ізоляції») про порушення продавцем (ТОВ «ІТУМ») умов договору поставки та не здійснення поставки товару на письмові вимоги №00014/08/2017 від 14.08.2017 року та №00031/08/2017 від 31.08.2017р. про поставку товару за Договором поставки №310117 від 31.01.2017 року з огляду на те, що продавець (ТОВ «ІТУМ») долучив до матеріалів справи вимоги №00014/08/2017 від 14.08.2017 року та №00031/08/2017 від 31.08.2017р. за підписом директора ТОВ «Український центр ізоляції», зміст яких не стосується спірного договору поставки, а стосуються іншого договору (договору зберігання №270217) укладеного сторонами та не містять вимогу щодо поставки товару за договором поставки №310117 від 31.01.2017 року. Також до матеріалів справи долучено ксерокопію конвертів, в якому до ТОВ «ІТУМ» надійшли листи №00014/08/2017 від 14.08.2017 року та №00031/08/2017 від 31.08.2017р., з яких вбачається, що номер поштового відправлення збігається із номером поштового відправлення, зазначеного в описах вкладення, долучених ТОВ «Український центр ізоляції» на підтвердження направлення листів. Таким чином, суд вважає, що вимоги №00014/08/2017 від 14.08.2017 року та №00031/08/2017 від 31.08.2017р. не можуть підтверджувати звернення покупця (ТОВ «Український центр ізоляції») до продавця із вимогою поставити товар за Договором поставки №310117 від 31.01.2017 року.

Також суд не приймає до уваги твердження ТОВ «Український центр ізоляції» про те, що електронні листи з вимогами прийняти товар, які направлялися на електронну адресу директора ТОВ «Український центр ізоляції», не можуть бути належними доказами, з огляду на те, що норми чинного господарського процесуального кодексу України передбачають, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються, зокрема, електронними доказами.

Необґрунтованими суд вважає заперечення ТОВ «Український центр ізоляції», що електронні адреси (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 не використовуються та не належать ТОВ «Український центр ізоляції», з огляду на те, що в матеріалах справи міститься листування, зі змісту якого вбачається, що із зазначених електронних адрес від ТОВ «Український центр ізоляції» надходили електронні листи товариству з обмеженою відповідальністю «ІТУМ» та здійснювалось листування між сторонами.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків ( ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст.712 ЦК України).

Таким чином, обов'язку продавця поставити товар відповідає обов'язок покупця прийняти такий товар.

Обов'язок прийняти товар передбачений статтею 689 Цивільного кодексу України, згідно якої покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Отже, уклавши Договір сторони набули прав та обов'язків, зокрема, у позивача за зустрічним позовом виник обов'язок поставити товар, а у відповідача за зустрічним позовом прийняти поставлений товар.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Як встановлено судом вище, ТОВ «ІТУМ» надало докази звернення до ТОВ «Український центр ізоляції» в межах строку дії договору із вимогами прийняти товар, однак доказів того, що покупець надав відповідь щодо дата та часу можливості прийняття товару та вчинив дії щодо прийняття товару матеріали справи не містять.

Статтею 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно до п.11.1. Договору його укладено строком на 12 календарних місяців із дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31 січня 2018 року включно.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом звертався до відповідача за зустрічним позовом із вимогами про прийняття товару та до суду із зустрічним позовом про прийняття товару в межах строку дії договору.

Доказів на підтвердження того, що Договір припинив свою дію, був розірваний сторонами чи визнаний судом недійсним достроково, матеріали справи не містять.

Отже, на час звернення позивача із зустрічним позовом до суду, строк, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до Договору не закінчився, а Договір, як підстава для прийняття товару покупцем існувала.

Однак, відповідачем за зустрічним позовом не було здійснено приймання узгодженого сторонами договору товару.

Враховуючи те, що сторони зобов'язані виконувати свої обов'язки впродовж строку дії договору, позивач за зустрічним позовом повідомляв про готовність поставити товар в межах строку дії договору і звернувся до позивача з відповідним листом, у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов Договору на відповідача за зустрічним позовом (покупець) покладено обов'язок прийняти товар, обумовлений договором, а відтак вимоги позивача за зустрічним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Підставою для отримання відповідачем за первісним позовом грошових коштів в розмірі 148 135,64 грн. був Договір поставки №310117 від 31.01.2017 року, за змістом якого зазначені грошові кошти перераховувалися як передоплата за товар.

З огляду на те, що позивач за первісним позовом звернувся до суду із вимогами про повернення передоплати в межах строку дії договору та судом задоволено зустрічні позовні вимоги про прийняття товару, суд приходить до висновку, що не закінчення строку дії договору поставки та задоволення зустрічного позову про зобов'язання покупця прийняти товар виключають можливість задоволення первісного позову про повернення суми передоплати за товар.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову - відмовити.

2. Зустрічний позов - задовольнити.

3. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Український центр гідроізоляції» (07101, Київська обл., місто Славутич, Невський квартал, будинок 2, квартира 12, ) виконати умови договору поставки №310117 від 31 січня 2017 року в частині прийняття від товариства з обмеженою відповідальністю «ІТУМ» (02152, м.Київ, вул. Дніпровська набережна, будинок 1-А, ) поставки товару, а саме: зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Український центр гідроізоляції» (07101, Київська обл., місто Славутич, Невський квартал, будинок 2, квартира 12, ) прийняти від товариства з обмеженою відповідальністю «ІТУМ» (02152, м.Київ, вул. Дніпровська набережна, будинок 1-А, ) товар на суму 146 380 (сто сорок шість тисяч триста вісімдесят) грн. 64 коп. згідно договору поставки №310117 від 31 січня 2017 року.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр гідроізоляції» (07101, Київська обл., місто Славутич, Невський квартал, будинок 2, квартира 12, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІТУМ» (07101, Київська обл., місто Славутич, Невський квартал, будинок 2, квартира 12, ) 1 600 (тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення повного тексту рішення: 03.04.2018р.