ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/5227/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

Представники учасників справи у судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р.

у справі №916/5227/14

за заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк"

до Приватного підприємства "ЛИМЕКС-ТРАНС"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.03.2015, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "ЛИМЕКС-ТРАНС", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Колмикову Тетяну Олександрівну.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів приватного підприємства "Лимекс-Транс", тощо.

Постановою Господарського суду Одеської області від 09.06.2015 визнано боржника банкрутом, відкрито строком на дванадцять місяців ліквідаційну процедуру боржника, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Капустіна Володимира Володимировича, тощо.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.06.2016 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Капустіна В.В. до 09.08.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.08.2016 продовжено строк ліквідаційної процедури приватного підприємства "Лимекс-Транс" до 09.11.2016 р., припинено повноваження ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Капустіна В.В., призначено ліквідатором приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.10.2016 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича до 09.12.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.11.2016 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича до 09.02.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.01.2017 припинено повноваження ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" - арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2017 призначено ліквідатором приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Дєчеву Ольгу Миколаївну, продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Дєчевої Ольгу Миколаївну до 09.04.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.03.2017 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Дєчевої О.М. до 09.07.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.07.2017 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Дєчевої О.М. до 08.08.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2018 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Дєчевої О.М. до 22.08.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.08.2017 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Дєчевої О.М. до 22.11.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2017 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора приватного підприємства "Лимекс-Транс" арбітражного керуючого Дєчевої О.М. до 22.12.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2017 затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс Приватного підприємства "Лимекс-Транс", припинено юридичну особу - Приватне підприємство "Лимекс-Транс", кредиторську заборгованість банкрута списано як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, визнано вважати погашеними, припинено повноваження ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Дєчевої О.О., провадження у справі припинено.

В мотивах оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції пославшись на звіт ліквідатора та додатки до нього дійшов до висновку, що підприємство підлягає ліквідації, а кредиторські вимоги слід вважати погашеними, оскільки майна банкрута не виявлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний Банк" (далі - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк") з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. по справі №916/5227/14 про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі про банкрутство боржника Приватного підприємства "Лимекс-Транс" скасувати, справу направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції за неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для вирішення питання про ліквідацію боржника в порушення вимог ст.ст. 73, 76, 86, 185 ГПК України припинив провадження у справі, що на думку апелянта, відповідно до ст.ст. 279, 280 ГПК України є підставою для скасування ухвали.

Так апелянт зазначає, що у судовому засідання на якому було прийнято оскаржувану ухвалу останній участі не приймав, оскільки на адресу банку не надходила ухвала про відкладення розгляду справи, яким мав відбутися в приміщенні господарського суду м. Києва в режимі відеоконференції. За таких обставин апелянт вважає, що суд не надав йому можливості надати свої пояснення та заперечення щодо звіту ліквідатора.

За твердженням апелянта господарський суд Одеської області в порушення вимог ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не перевірив відповідність поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу вимогам закону, не надав йому належної оцінки, а також не перевірив повноту дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Скаржник відзначає, що в наданому ліквідатором звіті відсутня інформація щодо звернення ліквідатора із запитами та отримання відповідей від: Державної авіаційної служби, Державної служби інтелектуальної власності України, митниці ДФС у відповідній області, Державної фіскальної служби України, Державної інспекції сільського господарства, Головного управління Держгеокадастру у області, Головного управління Держземагенства у області, відділу ДАІ з обслуговування міста, Державного підприємства «Український інститут промислової власності», українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у області, Головного управління пенсійного фонду України в області, ДПІ у відповідному районі, міського центру зайнятості, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у області, Управління Держпраці у області, експертно-технічного центру, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у області, сектору містобудування, архітектури, жилого-комунального господарства та будівництва, Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, Регіонального відділення Фонду державного майна України по області, БТІ, Відділу організації державного нагляду у будівництві, а підйомними спорудами та котлонагляду, Головного управління статистики у області, Державного підприємства «Держреєстри України».

На думку апелянта, висновки ліквідатора про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредитора на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, не відповідають дійсності, оскільки активи та пасиви боржника та факт перевищення кредиторських зобов'язань над активами належним чином не виявлений та не встановлений.

За таких обставин апелянт зазначає, що не може вважати, що ліквідатором вжито всіх заходів щодо фактичного, а не формального, розшуку належного банкруту майна та його реалізації з метою погашення кредиторських вимог.

Також в апеляційній скарзі банк посилається на звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації та зазначає, що у зв'язку із розпочатою процедурою ліквідації банку, оплата послуг та здійснення інших платежів здійснюється банком виключно в порядку визначеному ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка свою чергу не передбачає оплату послуг арбітражного керуючого.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. у справі №916/5227/14, колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_12, суддів Лавриненко Л.В., Лашина В.В. та призначено справу до розгляду на 20.02.2018 р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 р. перенесено розгляд апеляційної скарги на 10.04.2018 р.

Враховуючи положення підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК України, підпунктів 2.3.17, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному господарському суді, у зв'язку прийняття рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді ОСОБА_12 в зв'язку з відставкою, розпорядженням В.о. керівника апарату суду №304 від 15.03.2018 р. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №916/5227/14.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2018 р. для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. у справі №916/5227/14 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Лашина В.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. у справі №916/5227/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.04.2018 колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Лашина В.В.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2018 р. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку із перебування судді Лашина В.В. у відпустці 10.04.2018 та у відрядженні з 11.04.2018 по 13.04.2018 року

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2018 р. для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. у справі №916/5227/14 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Лавриненко Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. у справі №916/5227/14 прийнято до провадження з призначеним розглядом на 10.04.2018 колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Лавриненко Л.В.

06.04.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Дєчевої О.М. в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2018 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" про проведення судового засідання 10 квітня 2018 року о 10:30 год. в режимі відеоконференції та доручено Господарському суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі №916/5227/14, розгляд якої призначено на 10 квітня 2018 року о 10:30 год. в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду м. Києва.

У судове засідання від 06.04.2018 представники учасників справи не з'явились.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ст.37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Приписами ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За приписами ст. 139 ГК України майном у сфері господарювання визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.

Відповідно до ч. 2 - 7 наведеної норми залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Основними фондами виробничого і невиробничого призначення є будинки, споруди, машини та устаткування, обладнання, інструмент, виробничий інвентар і приладдя, господарський інвентар та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством до основних фондів.

Оборотними засобами є сировина, паливо, матеріали, малоцінні предмети та предмети, що швидко зношуються, інше майно виробничого і невиробничого призначення, що віднесено законодавством до оборотних засобів.

Коштами у складі майна суб'єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Товарами у складі майна суб'єктів господарювання визнаються вироблена продукція (товарні запаси), виконані роботи та послуги.

Особливим видом майна суб'єктів господарювання є цінні папери.

Відповідно до постанови Господарського суду Одеської області від 09.06.2015 визнано боржника банкрутом, відкрито строком на дванадцять місяців ліквідаційну процедуру боржника, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Капустіна Володимира Володимировича, тощо.

У поданому до суду першої інстанції звіті від 11.12.2017 про результати проведення ліквідаційної процедури боржника, що був поданий арбітражним керуючим Дєчевою О.М., яку призначено ліквідатором боржника ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2017, арбітражний керуючий зазначає, що з метою виявлення рухомого та нерухомого майна банкрута, ліквідатором були направлені запити до відповідних державних установ та отримано відповіді з наступним змістом: Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, щодо відсутності боржника серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів; Головного управління статистики в Одеській області надано відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій; Фонду державного майна України про скерування листа до Фонду державного майна України в Одеській області; Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області щодо відсутності інформації щодо державного майна, що увійшло до статутного капіталу боржника; Державна інспекція України з безпеки на морському та річковому транспорті про відсутність записів щодо суден, власником яких є банкрут; Національний депозитарій України про ненадання послуг банкруту; Держаної інспекції сільського господарства в Одеській області щодо відсутності зареєстрованого на боржником права власності на сільськогосподарську техніку; Головного Управління ДФС в Одеській області ДПІ у Малиновському районі м. Одеси про відсутність звітів банкрута з грудня 2010 року; Одеської митниці ДФС щодо відсутності відомостей про здійснення митного оформлення боржником; Державної авіаційної служби України щодо відсутності реєстрації за банкрутом повітряних суден; Національної комісії з цінних паперів щодо відсутності інформації щодо володіння і обігу цінних паперів банкрута; Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України в Одеській області щодо відсутності реєстрації за боржником захисних споруд; Філії "український центр іноватики та патентно-інформаційних послуг щодо порядку оплати послуг; Департаменту державної виконавчої служби щодо відсутність на виконанні відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника; Фонду державного майна України в Одеській області про відсутність відомостей про здійснення приватизації банкрута; Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відсутності зареєстрованих за боржником земельних ділянок; Головне управління статистики в Одеській області надало інформацію відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та повідомило про відсутність інформації про наявність власності, зареєстрованої за боржником; Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області; Відділ організації державного нагляду у будівництві, за підйомними спорудами та котлонагляду; Головне управління Держпраці в Одеській, Київській, Рівненській, Львівській, Луганській областях, про відсутність інформації про права власності; Головне управління Держземагентства в Одеській області; Державний департамент інтелектуальної власності, про необхідність оплати рахунку за надання відповіді; ДП "Держреєстри України'', щодо відсутності інформації по боржнику; Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру; Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради; ДП «Український інститут промислової власності» про відсутність відомостей по боржнику; Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, відповідно до якої відомості відсутні.

Також у звіті зазначено, що відповідно до довідки УДАІ ГУМВС України в Одеській області за боржником зареєстрований транспортний засіб марки MERSEDES-BTNZ O 350, 2000 року випуску, р/н НОМЕР_1 та за клопотанням ліквідатора ухвалою господарського суду Одеської області від 18.08.2015 року зобов'язано УДАІ ГУМВС України в Одеській області вжити заходів до розшуку, вилученню з незаконного користування невідомих осіб та поставити на штрафний майданчик транспортний засіб марки MERSEDES-BTNZ O 350, 2000 року випуску, р/н НОМЕР_1, який належить ПП "Лимекс-Транс", про що негайно повідомити господарський суд.

З метою пошуку та виявлення дебіторської заборгованості арбітражним керуючим направлені запити до наступних державних структур: Управління ДВС ГУ юстиції в Одеській області щодо наявності виконавчих проваджень про стягнення коштів на-користь банкрута; Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області; Одеське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; Одеський обласний центр зайнятості. Отримано довідку від ПФУ в м. Одесі щодо відсутності заборгованості зі сплати страхових внесків; Одеського міського центру зайнятості про відсутність заборгованості боржника; Одеського обласного відділення ФСС з ТВП щодо відсутності заборгованості боржника; Одеського міського управління юстиції повідомлено про відсутність виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з третіх осіб на користь боржника.

Ліквідатором зазначено, що згідно довідок дебіторська заборгованість відсутня. Таким чином вимоги до третіх осіб щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості не пред'являлися у зв'язку з відсутністю інформації про дебіторську заборгованість.

У звіті ліквідатора зазначено, що ліквідатор ПП "Лимекс-Транс" неодноразово звертався з вимогою до колишнього керівника ОСОБА_8 передати бухгалтерські та інші документи банкрута. Відповіді від ОСОБА_8, щодо передачі документів та печаток ПП "Лимекс-Транс", на адресу ліквідатора банкрута не надійшло, від отримання кореспонденції останній ухиляється. Таким чином, встановлено факти невиконання колишнім керівником ПП "Лимекс- Транс" ОСОБА_8 п. 6 постанови господарського суду Одеської області від 09.06.2015 року, а саме не надання документів, необхідних для здійснення повноважень ліквідатора, що ускладнює виконання покладених на ліквідатора ст. 41 Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повноважень. У зв'язку з тим, що в діях колишнього керівника ПП "Лимекс-Транс" ОСОБА_8 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 382 КК України, ліквідатором направлено повідомлення по вчинення кримінального правопорушення начальнику Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Відомостей щодо результатів досудового розслідування на адресу ліквідатора не надходило.

Крім того у звіті зазначено, що в ході ліквідаційної процедури були виявлені поточні рахунки ПП "Лимекс-Транс". Згідно листа від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Ві Ай Бі банк" всі поточні рахунки боржника закриті. Листом від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ВАТ "Імексбанк" всі поточні рахунки боржника закриті. Отримана довідка від ПАТ "Сбербанк" про закриття рахунку №35.

Ліквідатор зазначив, що показники фінансового стану ПП "Лимекс-Транс" свідчать про такий стан підприємства, коли розрахунки з кредиторами власними силами підприємства неможливі, в зв'язку із відсутністю достатньої кількості активів боржника. Поточна неплатоспроможність ПП "Лимекс-Транс" зумовлена в значній мірі не суб'єктивними, а об'єктивними (екзогенними) факторами, такими, зокрема, як спад кон'юнктури в економіці в цілому, зменшення купівельної здатності населення та суб'єктів господарювання внаслідок знецінення обігових коштів, а також їх дефіциту, відмови контрагентів від пролонгації договорів про співпрацю, нестабільності фінансового і валютного ринків, сезонні коливання і т.п.

Також ліквідатор зазначив, що ним було організовано проведення зборів комітету кредиторів задля розгляду звіту про результати ліквідаційної процедури, про що повідомлено комітет кредиторів, а саме ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк". Проте ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" на засідання не з'являвся, хоча був повідомлений про них належним чином.

Таким чином ліквідатор, з яким погодився суд першої інстанції, вважає, що ним вжито всі можливі заходи щодо виявлення та повернення майна банкрута та вжито усіх передбачених законом заходів щодо виявлення можливих майнових активів боржника та належним чином проведено ліквідаційну процедуру, а тому наявні підстави для ліквідації ПП "Лимекс-Транс" та припинення провадження у справі.

Проте, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію та припинення провадження у справі.

Згідно з ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до частини 1 статті 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Зокрема, різновидом майнових прав є корпоративні права учасника господарського товариства, які він одержав внаслідок передання майна у власність господарського товариства як вкладу до його статутного (складеного) капіталу відповідно до пункту 1 частини 1 статті 115 ЦК України.

Згідно з частиною 2 статті 41 та частиною 1 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством та формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) боржника, його потенційних кредиторів шляхом надіслання запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження), надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів, витребування в органах державної виконавчої служби виконавчих проваджень, порушених кредиторами боржника та повідомлення зазначених кредиторів про перебування боржника в ліквідаційній процедурі та права кредиторів подати свої грошові вимоги, здійснення інвентаризації та оцінки майна банкрута, що включене до складу ліквідаційної маси.

Водночас, в ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб. Тобто, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна, ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

У відповідності до ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Відповідно до п. п. 14.1.120 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України нематеріальні активи - це право власності на результати інтелектуальної діяльності, у тому числі промислової власності, а також інші аналогічні права, визнані об'єктом права власності (інтелектуальної власності), право користування майном та майновими правами платника податку в установленому законодавством порядку, у тому числі набуті в установленому законодавством порядку права користування природними ресурсами, майном та майновими правами.

Згідно з п. 1 ст. 155 ГК України, об'єктами прав інтелектуальної власності у сфері господарювання визнаються: винаходи та корисні моделі; промислові зразки; сорти рослин та породи тварин; торговельні марки (знаки для товарів і послуг); комерційне (фірмове) найменування; географічне зазначення; комерційна таємниця; комп'ютерні програми; інші об'єкти, передбачені законом.

Пунктом 1 ст.156 ГК України встановлено, що право інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок відповідно до законодавства України засвідчується патентом.

Відповідно до п. 2 Положення про Державний реєстр патентів України на винаходи, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04. 2001 р. № 291, п.2 Положення про Державний реєстр патентів України на корисні моделі, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20.06.2001 р. № 469, п.2 Положення про Державний реєстр патентів України на промислові зразки, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04.2001 р. № 290; п.2 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 р. № 10; п.2 Положення про Державний реєстр України топографій інтегральних мікросхем, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04.2001 р. № 292; п.2 Положення про Державний реєстр України назв місць походження та географічних зазначень походження товарів і прав на використання зареєстрованих кваліфікованих зазначень походження товарів, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 13.12.2001 р. № 798 інформація про власника патенту включена до переліку інформації, яка вноситься до відповідного Державного реєстру.

У своєму звіті ліквідатор зазначає, що ним було отримано лист Філії «Український центр іноватики та патентно-інформаційних послуг» щодо порядку оплати послуг та лист Державного департаменту інтелектуальної власності, про необхідність оплати рахунку за надання відповіді.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 06.07.2015 за №06-505 Філія «Український центр іноватики та патентно-інформаційних послуг» повідомила ліквідатора боржника про те, що для надання інформації відносно наявності об'єктів промислової власності, які належать ПП "Лимекс-Транс", необхідно провести патентно-інформаційний пошук. Вартість пошуку становитиме 720 грн. та надано рахунок-фактуру №4364 від 06.07.2015 (т.5, а.с. 130-131).

Разом з цим у звіті ліквідатора не зазначено, а наявні матеріали справи не містять інформації щодо того, які подальші дії були вчинені ліквідатором задля отримання такої інформації, чи був сплачений такий рахунок та здійснений пошук інформації щодо наявності об'єктів промислової власності, які належать ПП "Лимекс-Транс".

До того ж, листом від 22.11.2017 за №Вих-1447/2017 Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) (т.5, а.с. 153-154) повідомило ліквідатора, що для надання інформації відносно наявності об'єктів промислової власності, які належать ПП "Лимекс-Транс", необхідно провести іменний патентно-інформаційний пошук. Вартість патентно-інформаційного пошуку становитиме 864 грн. та надано рахунок-фактуру №11214 від 21.11.2017 (т.5, а.с. 153-154).

Проте відомостей щодо того, які подальші дії були вчинені ліквідатором задля отримання інформації відносно наявності об'єктів промислової власності, які належать ПП "Лимекс-Транс", чи був сплачений такий рахунок та здійснений іменний патентно-інформаційний пошук, ані звіт ліквідатора, ані наявні матеріали справи не містять.

Крім того колегія суддів зазначає, що з листа УДАІ від 13.07.2015 №7/0-3717 вбачається, що за ПП "Лимекс-Транс" зареєстровано транспортний засіб, а саме Mercedes-Benz O 350, 2000 року випуску, р/н НОМЕР_1 (т.5, а.с. 148-149).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.08.2015 зобов'язано УДАІ ГУМВС України в Одеській області вжити заходів по розшуку, затриманню, вилученню з незаконного користування невідомих осіб та поставити на штрафний майданчик наступний транспортний засіб - Mercedes-Benz O 350, (2000 року випуску, р/н НОМЕР_1), який належать приватному підприємству "Лимекс-Транс", про що негайно повідомити господарський суд.

Проте із звіту ліквідатора, що був поданий до суду першої інстанції 18.12.2017, тобто більш ніж через два роки після винесення вищевказаної ухвали від 18.08.2015, не вбачається чи вживались ліквідатором будь-якій дії задля пошуку даного транспортного засобу, який належать ПП "Лимекс-Транс".

Крім того у наданому до суду першої інстанції звіті ліквідатор посилається на те, що ним направлено повідомлення по вчинення кримінального правопорушення начальнику Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у зв'язку з тим, що в діях колишнього керівника ПП "Лимекс-Транс" ОСОБА_8 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

У матеріалах справи дійсно міститься повідомлення про кримінальне правопорушення від 03.11.2017 за вих. №02-01/107, яке адресовано Начальнику Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (т.5, а.с. 180-181).

Колегія суддів також зауважує, що в якості доказів надсилання повідомлення по вчинення кримінального правопорушення начальнику Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ліквідатором надано поштове (кур'єрське) повідомлення від 03.11.2017 (т.5, а.с. 182). Разом з цим дане повідомлення надіслано на адресу Начальника Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та отримано саме Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 16.11.2017 (т.5, а.с. 182).

Разом з цим, судова колегія відзначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вжиття ліквідатором заходів стосовно отримання від правоохоронних органів інформації про стан розгляду вищевказаного повідомлення.

Судова колегія також зазначає, що з наявних матеріалів справи вбачається, що арбітражного керуючого Дєчеву Ольгу Миколаївну було призначено ліквідатором приватного підприємства "Лимекс-Транс" ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2017.

Разом з цим, запити на отримання інформації щодо наявності зареєстровано за боржником майна арбітражним керуючим Дєчевою О.М. направлені лише у листопаді 2017 (т.5, а.с. 160-179), тобто більш ніж через одинадцять місяців після призначення останньої ліквідатором боржника.

Крім того, до поданого звіту, ліквідатором Дєчевою О.М. не було надано інформації щодо відповідей на запити, що були вчинені у листопаді 2017 року, зокрема, Головного управління Держземагенства в Одеській області, ДП «Держреєстри України», Відділу організації державного нагляду у будівництві, за підйомними спорудами та котлонагляду, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Колегія суддів наголошує, що в процедурах банкрутства відповідальність арбітражного керуючого, в даному випадку - ліквідатора, носить індивідуальний характер, виходячи із вимог ст.ст. 1, 3-1, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор є особою, яка отримує винагороду за здійснення ліквідаційної процедури і з дня свого призначення, в силу Закону, повинен особисто вжити всіх заходів для проведення ефективної процедури банкрутства.

Виходячи з вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема ст.46, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів за наслідками ліквідації боржника), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Саме після завершення всіх, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дій по здійсненню ліквідаційної процедури, та після розгляду усіх скарг, суд переходить до розгляду звіту та ліквідаційного балансу.

В судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора в ліквідаційній процедурі у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.

В той же час, як вбачається з наявних матеріалів справи, суд першої інстанції обмежившись констатацією обставин щодо вчинення ліквідатором певних дій, з посиланням лише на текст самого звіту, а не на дослідження додатків до звіту, як доказів вчинення ліквідатором дієвих заходів у ліквідаційній процедурі, не встановив та не врахував, що до звіту ліквідатором взагалі не додано доказів отримання ліквідатором відомостей щодо наявності чи відсутності у боржника патентів та інших об'єктів прав інтелектуальної власності, а також відповідей від Головного управління Держземагенства в Одеській області, ДП «Держреєстри України», Відділу організації державного нагляду у будівництві, за підйомними спорудами та котлонагляду, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов'язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

З урахуванням вищевказаних обставин колегія суддів погоджується з доводами за апеляційною скаргою, та зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував чи здійснив ліквідатор у ліквідаційній процедурі весь передбачений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" комплекс заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута та формування ліквідаційної маси, з огляду на те, що затвердження господарським судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є завершальним етапом процедури ліквідації і є підставою для припинення провадження у справі про банкрутство.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" посилався на звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди та наголошував на тому, що оплата послуг та здійснення інших платежів здійснюється банком виключно в порядку визначеному ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка свою чергу не передбачає оплату послуг арбітражного керуючого.

Проте, з наявних матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції не подавався та не затверджувався звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому означена ухвала підлягає скасуванню, а справа передачі на розгляд до господарського суду Одеської області на стадію ліквідаційної процедури.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. у справі №916/5227/14 скасувати.

Справу №916/5227/14 передати на розгляд до господарського суду Одеської області на стадію ліквідаційної процедури.

Копію постанови направити державному реєстратору за місцем знаходження Приватного підприємства "ЛИМЕКС-ТРАНС" для внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису про скасування ухвали господарського суду Одеської області від 19.12.2017 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, припинення юридичної особи і припинення провадження у справі про банкрутство, на підставі якої вчинено реєстраційну дію.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано 16.04.2018.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Лавриненко Л.В.