ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 5023/5386/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

боржник - фізична особа-підприємець Корнієнко (Аргунова) Олена Володимирівна,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект",

ліквідатор - арбітражний керуючий Босенко К.В.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 10.05.2017

у складі колегії суддів: Крестьянінов О.О. (головуючий), Тарасова І.В., Шевель О.В.

та на ухвалу Господарського суду Харківської області

від 13.03.2017

у складі судді Швидкіна А.О.

про банкрутство фізичної особи-підприємця Корнієнко (Аргунової) Олени Володимирівни

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 24.01.2018, на підставі частини 5 статті 31 та підпунктів 4, 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа №5023/5386/12 Господарського суду Харківської області разом із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (далі - ТОВ "Кей-Колект") передана Вищим господарським судом України до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

2. 05.02.2018, за наслідком проведеного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 24.01.2018, справа №5023/5386/12 прийнята до провадження у Верховному Суді в складі колегії суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я., відкрито касаційне провадження та призначено її розгляд в судовому засіданні на 03.04.2018 о 10 год. 50 хв.

3. Учасники справи відзиву на касаційну скаргу ТОВ "Кей-Колект" не подали.

4. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), статей 35, 43, 66, 67, 82, 101 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, до набрання чинності Законом України №2147-VІІI від 03.10.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Провадження у справі №5023/5386/12 про банкрутство фізичної особи-підприємця Корнієнко (Аргунової) Олени Володимирівни (далі - ФОП Корнієнко (Аргунова) О.В., боржник), порушене ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.11.2012 за заявою боржника за особливостями провадження відповідно до статей 47-48 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

6. Постановою Господарського суду Харківської області від 21.12.2012 визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Босенка К.В. Отже, провадження у справі №5023/5386/12 здійснюється відповідно до Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992.

7. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2013 включено до реєстру вимог кредиторів боржника у третю чергу вимоги ТОВ "Кей-Колект" на суму 2 002 448, 28 грн., які виникли на підставі кредитних договорів та забезпечені заставою нерухомого майна банкрута - житлового будинку, загальною площею 284,4 кв.м., житловою площею 106,3 кв.м., розташованого по вул. Щорса, 46 у місті Дергачі, Дергачівського району Харківської області.

8. 29.03.2013 ліквідатором Босенком К.В. реалізовано з аукціону в ліквідаційній процедурі банкрута на користь Подвезько Лариси Федорівни (далі - Подвезько Л.Ф.) спірне нерухоме майно, обтяжене заставою ТОВ "Кей-Колект".

9. 04.07.2016 ТОВ "Кей-Колект" звернулося до місцевого господарського суду із заявою про визнання недійсними результатів аукціону від 29.03.2013 з реалізації спірного нерухомого майна банкрута, визнання недійсним Договору купівлі-продажу об'єкта аукціону житлового будинку від 24.10.2013 та зобов'язання Подвезько Л.Ф. повернути придбане з аукціону від 29.03.2013 нерухоме майно боржнику з метою його використання для задоволення вимог заставного кредитора - ТОВ "Кей-Колект".

10. 02.11.2016 за заявою ТОВ "Кей-Колект" ухвалою місцевого господарського суду вжито заходів щодо забезпечення вимог заставного кредитора та заборонено Подвезько Л.Ф. вчиняти будь-які дії з відчуження спірного нерухомого майна - житлового будинку літ. "А-2" з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 284,4 кв.м., житловою площею 106,3 кв.м., що знаходиться по вул. Щорса, 46 у місті Дергачі, Дергачівського району Харківської області до вирішення по суті заяви ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу об'єкта аукціону (т. 7, а.с. 82-85).

11. 17.01.2017 ухвалою місцевого господарського суду заборонено ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС", яке набуло у власність спірне нерухоме майно в якості внеску Подвезько Л.Ф. у його статутний капітал, відчужувати у будь-який спосіб житловий будинок літ. "А-2" з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 284,4 кв.м., житловою площею 106,3 кв.м., що знаходиться по вул. Щорса, 46 у місті Дергачі, Дергачівського району Харківської області до вирішення по суті заяви ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу об'єкта аукціону (т. 7, а.с. 165-169).

12. Розгляд заяви ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу спірного нерухомого майна банкрута неодноразово відкладався та не завершений місцевим господарським судом на даний час.

13. 21.02.2017 ТОВ "Кей-Колект" звернулося до місцевого господарського суду із заявою (вх. №5995) щодо забезпечення його вимог шляхом встановлення заборони усім державним реєстраторам та суб'єктам державної реєстрації будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації, відчужувати у будь-який спосіб, а також передавати у користування будь-кому нерухоме майно - житловий будинок літ. "А-2" з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 284,4 кв.м., житловою площею 106,3 кв.м., що знаходиться по вул. Щорса, 46 у місті Дергачі, Дергачівського району Харківської області до вирішення по суті заяви ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу об'єкта аукціону.

13.1. В обґрунтування вимог щодо вжиття заходів забезпечення ТОВ "Кей-Колект" зазначило, що 16.01.2017 ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС" передало у власність ТОВ "АНдерРуф" спірне нерухоме майно в якості внеску до статутного капіталу товариства, що, на думку заявника, може ускладнити виконання судового рішення за результатами розгляду вимог ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону з відчуження спірного нерухомого майна в процедурі банкрутства ФОП Корнієнко (Аргунова) О.В. на користь Подвезько Л.Ф., як переможця аукціону.

14. 13.03.2017 Господарський суд Харківської області у складі судді Швидкіна А.О. у задоволенні заяви ТОВ "Кей-Колект" (вх. №5995 від 21.02.2017) відмовив в повному обсязі.

14.1. Суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Кей-Колект" не довело існування обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення вимог кредитора у спорі щодо дійсності результатів аукціону з продажу майна банкрута; не зазначило, у чому саме вбачається неможливість виконання чи ускладнення виконання судового рішення по суті такого спору; не довело наявності правового зв'язку між вимогами ТОВ "Кей-Колект" та заявленими ним до застосування судом заходами забезпечення у вигляді заборони всім суб'єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

15. ТОВ "Кей-Колект" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.03.2017, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове рішення, яким вжити заходів щодо забезпечення вимог кредитора відповідно до поданої ним заяви від 21.02.2017. Скаржник зазначив, що судом не надано належної оцінки доводам заставного кредитора щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення, зважаючи на реальний ризик ускладнення повернення спірного нерухомого майна до ліквідаційної маси банкрута, у зв'язку з неодноразовим переходом права власності на спірний об'єкт нерухомості до третіх осіб під час розгляду судом спору про визнання недійсними результатів аукціону з його продажу в ліквідаційній процедурі банкрута.

16. 10.05.2017 постановою Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Кей-Колект" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.03.2017 у справі №5023/5386/12 залишено без змін.

17. Апеляційний суд погодився з правильністю оцінки та повнотою встановлення обставин справи судом першої інстанції при розгляді заяви ТОВ "Кей-Колект" від 21.02.2017 про вжиття заходів забезпечення вимог заставного кредитора та його висновками про недоведення ТОВ "Кей-Колект" обґрунтованості заявлених ним вимог.

18. Апеляційний суд оцінив, як неналежний доказ у справі, акт від 16.01.2017 приймання-передачі спірного нерухомого майна від ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС" до ТОВ "АНдерРуф" в якості внеску до статутного капіталу, з огляду на його подання господарському суду у фотокопії, яка не засвідчена належним чином, що не узгоджується з вимогами статей 34, 36 ГПК України в редакції до 15.12.2017.

19. Апеляційним судом встановлено, що з долученої до матеріалів справи Інформаційної довідки з державних реєстрів станом на 12.01.2017 вбачається, що право власності на спірний об'єкт нерухомості зареєстровано за ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС", що спростовує доводи ТОВ "Кей-Колект" відповідно до заяви від 21.02.2017 про перехід права власності на заставне майно до ТОВ "АНдерРуф" та наявність реальної загрози його подальшого відчуження на користь третіх осіб як підстави для встановлення судом заборони суб'єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ТОВ "Кей-Колект")

20. Скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки обставинам того, що спірний об'єкт нерухомості, який фактично перебуває у володінні ТОВ "АНдерРуф", на момент прийняття судом рішення по суті спору щодо дійсності результатів аукціону з його продажу в ліквідаційній процедурі банкрута може зникнути, зменшитись за кількістю чи погіршитись за якістю, зважаючи на його неодноразове відчуження на користь третіх осіб. Відтак, скаржник вважає доведеними підстави для вжиття заходів щодо забезпечення вимог заставного кредитора в порядку частини 1 статті 12 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013.

21. Скаржник стверджує, що в порушення вимог статей 35, 43, 101 ГПК України, судами першої та апеляційної інстанції не прийнято до уваги обставин вжиття місцевим господарським судом у даній справі заходів забезпечення вимог ТОВ "Кей-Колект" у спорі про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нерухомого майна банкрута шляхом заборони його відчуження третім особам згідно ухвал від 02.11.2016 та від 17.01.2017 з підстав перебування спірного майна у володінні третіх осіб.

Доводи інших учасників справи

22. Учасники справи відзивів на касаційну скаргу ТОВ "Кей-Колект" не подали.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

23. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011

Частина 1 статті 12 - господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

24. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991

Частина 1 статті 65 - в ході підготовки справи до розгляду з метою забезпечення правильного та своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи (пункти 4, 10, 11).

Частина 1 статті 66 - господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частина 1 статті 67 - позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору (абзаци 2, 3).

25. Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

Стаття 2 - реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Частина 1 статті 6 - суб'єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Частина 1 статті 9 - до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить, зокрема, забезпечення проведення державної реєстрації прав, ведення Державного реєстру прав.

Частина 5 статті 12 - відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Частини 1, 2 статті 25 - проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна. Рішення суду або заява власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Частини 1, 3 статті 32 - інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. Для посадових осіб, зокрема, органів державної влади, судів, інформація з Державного реєстру прав у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб'єктом права чи за об'єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

26. Колегія суддів Верховного Суду вважає, що порушені у касаційній скарзі питання щодо правильності застосування норм матеріального та процесуального права, а саме статті 12 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, статей 35, 66, 67 ГПК України в редакції до 15.12.2017, можуть бути предметом касаційного розгляду. Виходячи з меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, Суд не приймає до уваги доводів ТОВ "Кей-Колект" з посиланням на невірну оцінку судами обставин справи, разом з тим, вважає за можливе надати юридичну оцінку фактам, встановленим оскаржуваними судовими рішеннями при розгляді заяви ТОВ "Кей-Колект" про вжиття заходів забезпечення вимог заставного кредитора при розгляді спору щодо дійсності результатів аукціону з продажу спірного нерухомого майна банкрута в ліквідаційній процедурі, та прийняти рішення, виходячи з власних юридичних висновків суду касаційної інстанції.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

27. За змістом пункту 7 частини 1 статті 12 та частини 9 статті 16 ГПК України, спори з майновими вимогами до боржника, в тому числі про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Отже, майнові спори є окремою процедурою у справі про банкрутство та розглядаються в її межах за правилами позовного провадження, передбаченого ГПК України, що надає господарському суду можливість вживати заходів забезпечення вимог кредиторів в порядку статті 67 ГПК України в редакції до 15.12.2017 та статті 12 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 шляхом винесення ухвали.

28. Виходячи з приписів частини 1 статті 12 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, положення якого застосовуються в ліквідаційній процедурі у даній справі, та статей 65, 66, 67 ГПК України, заходи щодо забезпечення вимог кредиторів застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, приймаючи ухвалу про заборону учасникам справи про банкрутство, посадовим особам державних органів та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення вимог кредитора, які вимагаються до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів. Право здійснення забезпечення вимог кредиторів та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

29. Судами встановлено обставини виникнення спору про визнання недійсними результатів аукціону від 29.03.2013 з продажу нерухомого майна банкрута, яке обтяжене заставою ТОВ "Кей-Колект".

З метою забезпечення вимог про визнання недійсними результатів спірного аукціону ТОВ "Кей-Колект" двічі зверталося до суду першої інстанції із заявами про вжиття заходів забезпечення шляхом заборони переможцю аукціону - Подвезько Л.Ф. та ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС", до статутного капіталу якого передано нерухоме майно, вчиняти будь-які дії з відчуження спірного об'єкта нерухомості. Зазначені заяви задоволено ухвалами суду від 02.11.2016 та від 17.01.2017.

Разом з тим, розглядаючи втретє подану ТОВ "Кей-Колект" заяву від 21.02.2017 з вимогами про вжиття заходів забезпечення шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, суд першої інстанції не вбачав підстав для застосування заходів забезпечення за недоведеністю заявником його вимог належними та достатніми доказами.

30. Апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, відхилив доводи ТОВ "Кей-Колект" про відчуження ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС" 16.01.2017 спірного об'єкта нерухомості на користь третьої особи шляхом його внесення до статутного капіталу ТОВ "АНдерРуф" з посиланням на дані державних реєстрів станом на 12.01.2017 про дійсність державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС" (т. 7, а.с. 206-208).

При цьому, суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги, як доказ у справі, долучену ТОВ "Кей-Колект" до апеляційної скарги Інформаційну довідку з державних реєстрів станом на 23.03.2017 з відомостями про проведення 16.01.2017 державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ "АНдерРуф" на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 16.01.2017, складеного ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС" (т. 8, а.с. 14-15). Апеляційний суд виходив з меж його права на прийняття додаткових доказів у справі відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України та зазначив, що ТОВ "Кей-Колект" не обґрунтувало неможливості подання такої інформації, як доказу, суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

31. З матеріалів справи вбачається, що разом із додатковими поясненнями у справі від 20.02.2017 ТОВ "Кей-Колект" надало місцевому господарському суду Витяг з ЄДРЮОФОПГФ щодо ТОВ "АНдерРуф" (), з якого вбачається, що державну реєстрацію зазначеної юридичної особи проведено 16.01.2017 з відображенням у ЄДРЮОФОПГФ даних про її засновника - ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС" та його вклад до статутного капіталу ТОВ "АНдерРуф" в розмірі 3 500 000 грн. (т. 7, а.с. 204-205, 209-210).

За змістом частини 2 статті 115 та частини 1 статті 144 Цивільного кодексу України вбачається, що статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників, а його розмір дорівнює сумі вартості таких вкладів. Вкладом до статутного капіталу товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, яка здійснюється за згодою учасників товариства.

Виходячи з положень частини 5 статті 12, частин 1, 3 статті 32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", з моменту внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності за певною юридичною особою, такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та надається за запитом посадових осіб судів в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав.

Отже, недослідження судом першої інстанції обставин внесення ТОВ "Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС" як вкладу до статутного капіталу ТОВ "АНдерРуф" спірного об'єкта нерухомості із визначенням його вартості в розмірі 3 500 000 грн. на підставі акта приймання-передачі від 16.01.2017, відомості про що в цей же день було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, означає неповноту розгляду справи судом першої інстанції на предмет встановлення обставин переходу до третіх осіб права власності на спірне нерухоме майно, про що зазначало ТОВ "Кей-Колект" у заяві від 21.02.2017 про вжиття заходів забезпечення.

32. При цьому, суд апеляційної інстанції, який зобов'язаний переглянути справу в повному обсязі, допустив порушення процесуального права (статей 101, 43, 34 ГПК України), відмовившись прийняти, як додатковий доказ, надану ТОВ "Кей-Колект" на стадії апеляційного провадження Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна станом на 23.03.2017 з даними про реєстрацію 16.01.2017 права власності на спірний об'єкт нерухомості за третьою особою - ТОВ "АНдерРуф".

33. Колегія суддів касаційного суду зазначає, що суди повинні неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (Рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 та Рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998). Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (Справа "Хамідов проти Росії"). Відтак, рішення судів, прийняті з порушенням норм матеріального права та неповним дослідженням фактичних обставин справи, не можуть вважатися такими, що відповідають вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

34. Отже, неповно дослідивши надані ТОВ "Кей-Колект" докази на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення його вимог у спорі щодо дійсності результатів аукціону з продажу спірного нерухомого майна банкрута, суди першої та апеляційної інстанції не дотримались "справедливого балансу між сторонами" та не вжили заходів щодо запобігання порушенню прав ТОВ "Кей-Колект" діями третіх осіб із можливого подальшого перепродажу обтяженого заставою ТОВ "Кей-Колект" нерухомого майна до завершення розгляду спору по суті.

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

35. Суд погоджується з доводами ТОВ "Кей-Колект" відповідно до пунктів 20-21 мотивувальної частини даної постанови, що підтверджується висновками пунктів 27-34 мотивувальної частини цієї постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. Верховний Суд вважає, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права (частину 1 статті 12 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, частину 5 статті 12, частини 1, 3 статті 32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") та норми процесуального права (статті 66, 67, 101 ГПК України в редакції до 15.12.2017), зважаючи на реальну можливість подальшого відчуження спірного об'єкта нерухомості його фактичним власником - ТОВ "АНдерРуф" на користь третіх осіб до завершення розгляду майнового спору про визнання недійсними результатів аукціону з продажу спірного нерухомого майна в ліквідаційній процедурі банкрута.

37. З огляду на таке, Суд, керуючись частинами 2, 3 статті 311 ГПК України в редакції з 15.12.2017, частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вважає правильним скасувати прийняті судами рішення та прийняти нове рішення, яким вимоги заяви ТОВ "Кей-Колект" від 21.02.2017 задовольнити, заборони суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно до вирішення спору про визнання недійсними результатів аукціону від 29.03.2013 з продажу майна ФОП Корнієнко (Аргунової) О.В. та Договору купівлі-продажу об'єкта аукціону житлового будинку від 24.10.2013 вчиняти реєстраційні дії щодо житлового будинку літ. "А-2" з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 284,4 кв.м., житловою площею 106,3 кв.м., що знаходиться по вул. Щорса, 46 у місті Дергачі, Дергачівського району Харківської області та зобов'язати державного реєстратора за місцезнаходженням спірного нерухомого майна внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про прийняття зазначеного рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 308, 311, 315 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задовольнити.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.03.2017 у справі №5023/5386/12 скасувати. Прийняти у справі №5023/5386/12 нове рішення:

"1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" від 21.02.2017 про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредитора задовольнити.

2. Заборонити суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно до вирішення спору про визнання недійсними результатів аукціону від 29.03.2013 з продажу майна фізичної особи-підприємця Корнієнко (Аргунової) Олени Володимирівни та Договору купівлі-продажу об'єкта аукціону житлового будинку від 24.10.2013 вчиняти реєстраційні дії щодо житлового будинку літ. "А-2" з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 284,4 кв.м., житловою площею 106,3 кв.м., що знаходиться по вул. Щорса, 46 у місті Дергачі, Дергачівського району Харківської області.

3. Державному реєстратору Відділу державної реєстрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (62303, Харківська область, місто Дергачі, площа Перемоги, 5-а) зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про прийняття Постанови Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №5023/5386/12".

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк