ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" березня 2018 р. Справа № 911/392/18

Суддя Бацуца В. М. розглянувши судове доручення та додані до нього матеріали Арбітражного суду Республіки Крим про вручення документу Товариству з обмеженою відповідальністю „Вітмет, м. Київ

у справі № А83-801/2018

за позовом Індивідуального підприємця ОСОБА_1

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітмет;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Агентство корпоративної безпеки;

про визнання недійсним акту прийому-передачі майнового вкладу в статутний капітал і визнання права власності відсутнім

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.02.2018 р. до канцелярії суду від Арбітражного суду Республіки Крим надійшло судове доручення № А83-801/2018 від 31.01.2018 р. про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю „Вітмет документу ухвали від 31.01.2018 р. про прийняття позовної заяви до розгляду, підготовки справи до судового розгляду та призначення попереднього судового засідання у справі № А83-801/2018 за позовом Індивідуального підприємця ОСОБА_1 до ТОВ „Вітмет, ТОВ „Агентство корпоративної безпеки про визнання недійсним акту прийому-передачі майнового вкладу в статутний капітал і визнання права власності відсутнім.

Вказане судове доручення не може бути прийнято до виконання з наступних підстав.

Згідно з ст. 369 Господарського процесуального кодексу України суд виконує доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

2. Судове доручення не приймається до виконання, якщо воно:

1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці;

2) не належить до юрисдикції цього суду;

3) суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

3. Виконання судового доручення здійснюється відповідно до цього Кодексу. На прохання іноземного суду процесуальні дії можуть вчинятися під час виконання судового доручення із застосуванням права іншої держави, якщо таке застосування не суперечить законам України.

4. У разі надходження від іноземного суду прохання щодо особистої присутності його уповноважених представників чи учасників судового розгляду під час виконання судового доручення суд, який його виконує, вирішує питання про надання згоди на таку участь.

5. Виконання судового доручення підтверджується протоколом судового засідання, іншими документами, складеними чи отриманими в ході виконання доручення, які засвідчуються підписом судді та скріплюються гербовою печаткою.

6. У разі неможливості виконання судового доручення суд у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами повертає це доручення іноземного суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

2. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно з ст. 2 цього ж закону цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 3 цього ж закону передбачено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Статтею 9 цього ж закону передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

4. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Як вбачається із матеріалів даного судового доручення, судовим органом, що звернувся до господарського суду Київської області із судовим дорученням є Арбітражний суд Республіки Крим, що був створений у порядку, не передбаченому законодавством України, а отже, такий орган та його діяльність є незаконними і саме судове доручення, що ним оформлене та надіслано до господарського суду Київської є недійсним та не створює жодних правових наслідків.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до виконання вказаного судового доручення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233 235, 240, 369 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті до виконання судового доручення № А83-801/2018 від 31.01.2018 р. (вх. № 403/18 від 26.02.2018 р.) Арбітражного суду Республіки Крим про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю „Вітмет документу ухвали від 31.01.2018 р. про прийняття позовної заяви до розгляду, підготовки справи до судового розгляду та призначення попереднього судового засідання у справі № А83-801/2018 за позовом Індивідуального підприємця ОСОБА_1 до ТОВ „Вітмет, ТОВ „Агентство корпоративної безпеки про визнання недійсним акту прийому-передачі майнового вкладу в статутний капітал і визнання права власності відсутнім.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца