ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/7271/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-ГРУП" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2017 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-ГРУП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Аграрний ресурс" про витребування майна з чужого незаконного володіння,

за участю представників:

позивача - не з'явилися;

відповідача - Бодюк В.А., адвокат,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У квітні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК-ГРУП" (далі - ТОВ "АПК-ГРУП") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Аграрний Ресурс" (далі - ТОВ "Український Аграрний Ресурс") про витребування у відповідача належного ТОВ "АПК-ГРУП" майна, а саме - портативної лабораторії "АГРОВЕКТОР ПФ-014" та зобов'язання передати її ТОВ "АПК-ГРУП".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним виробником портативних лабораторій "АГРОВЕКТОР ПФ-014" (далі - лабораторії), аналоги яких в Україні відсутні, проте його працівниками було встановлено нестачу однієї лабораторії, у зв'язку з чим ТОВ "АПК-ГРУП" звертався із відповідною заявою до Броварського відділу національної поліції.

Згідно з постановою Броварського відділу поліції у Київській області про закриття кримінального провадження від 24.12.2016 вилучена як доказ лабораторія належить ТОВ "Український Аграрний Ресурс" на підставі договору купівлі-продажу основних засобів від 25.05.2015 № 134, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт-промторг" (далі - ТОВ "Еліт-промторг").

Посилаючись на те, що відповідно до реєстру проданих лабораторій ТОВ "АПК-ГРУП" не продавало ТОВ "Еліт-промторг" спірну лабораторію, що свідчить про її незаконне заволодіння і подальшу реалізацію останнім ТОВ "Український Аграрний Ресурс", який не є добросовісним набувачем у розумінні вимог статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), у зв'язку з чим спірна лабораторія підлягає поверненню законному власнику.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2017 (суддя Зеленіна Н.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 (колегія суддів: Баранець О.М., Калатай Н.Ф., Сітайло Л.Г.), в позові відмовлено.

Судові рішення мотивовано посиланнями на те, що в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження факту незаконного заволодіння ТОВ "Еліт-промторг" лабораторією саме позивача, та продажу саме цієї лабораторії відповідачу.

Також суди зазначили про те, що оскільки викрадення майна являється злочином, належним доказом вчинення такого злочину певною особою (у тому числі ТОВ "Еліт-промторг") є вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили. При цьому, у матеріалах справи відсутній вирок суду, відповідно до якого будь-яка особа була б визнана винною у вчиненні зазначеного злочину, тому доводи і твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими, і не можуть бути прийняті до уваги суду.

Крім того, суди виходили з того, що заявлені позивачем вимоги є передчасними з огляду на те, що кримінальне провадження за заявою позивача не закрито та відповідно до постанови Броварської місцевої прокуратури від 10.03.2017 направлено для організації проведення досудового розслідування начальнику СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

У касаційній скарзі ТОВ "АПК-ГРУП" посилається на порушення судами попередніх інстанцій приписів статей 317, 321, 328, 387, 388, 1212, 1213 ЦК України та зазначає, що судами залишено поза увагою його доводи про те, що у відповідача відсутні будь-які експлуатаційні (технічний паспорт) та гарантійні документи на спірну лабораторію.

Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі ТОВ "АПК-ГРУП" просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Український Аграрний Ресурс" просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та зазначає, що господарські суди повно і всебічно з'ясували всі обставини справи і надали їм належну правову оцінку. Крім того, ТОВ "Український Аграрний Ресурс" наголошує, що спірне майно ним було придбано на підставі договору купівлі-продажу основних засобів від 25.05.2015 № 134, який недійсним у встановлений законом спосіб не визнавався.

Учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач не скористався наданим законом правом на участь представника у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти касаційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Статтею 300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, згідно з якими, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 ЦК України).

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частини 1, 2 статті 386 ЦК України).

Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

У відповідності з частиною 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судами встановлено, що обґрунтування позовних вимог ТОВ "АПК-ГРУП" зводяться до того, що ТОВ "Еліт-промторг" незаконно заволоділо спірною лабораторією і в подальшому реалізувало її ТОВ "Український Аграрний Ресурс".

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України; у редакції, чинній до 15.12.2017) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина 1 статті 33 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017).

Судами попередніх інстанцій не встановлено, а матеріали справи не містять належних доказів підтвердження факту незаконного заволодіння ТОВ "Еліт-промторг" спірною лабораторією саме позивача, та продажу саме цієї лабораторії відповідачу.

При цьому судами обґрунтовано зазначено про те, що викрадення майна є злочином, тому належним доказом вчинення такого злочину певною особою (у тому числі ТОВ "Еліт-промторг") є вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили. В даному випадку, позивачем не надано вироку суду, відповідно до якого будь-яка особа була визнана винною у викраденні спірної лабораторії.

Також судами правильно зазначено про передчасність позовних вимог ТОВ "АПК-ГРУП" з огляду на те, що кримінальне провадження за заявою позивача не закрито та, відповідно до постанови Броварської місцевої прокуратури від 10.03.2017, направлено для організації проведення досудового розслідування начальнику СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області.

Встановивши зазначені обставини та надавши їм належну правову оцінку як того вимагають приписи статті 43 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017), суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про відмову в задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю та безпідставністю позовних вимог ТОВ "АПК-ГРУП".

Натомість ТОВ "Український Аграрний Ресурс" у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "АПК-ГРУП" слушно зазначає про те, що спірну лабораторію ним було придбано на підставі договору купівлі-продажу основних засобів від 25.05.2015 № 134, який недійсним у встановлений законом спосіб не визнавався. З цими доводами ТОВ "Український Аграрний Ресурс" погоджується колегія суддів Верховного Суду.

Доводи касаційної скарги ТОВ "АПК-ГРУП" про те, що портативна лабораторія "АГРОВЕКТОР ПФ-014" з'явилася у ТОВ "Український Аграрний Ресурс" значно раніше, ніж було укладено договір про її придбання, а також про те, що у відповідача відсутні будь-які експлуатаційні (технічний паспорт) та гарантійні документи на спірну лабораторію, не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій, які стали підставою для відмови в позові, та враховуючи визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, не можуть бути встановлені Верховним Судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, судові рішення у справі прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Судові витрати.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017), покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-ГРУП" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2017 у справі № 910/7271/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір