ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2018р. Справа № 18/667/11

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРФ Конструкціон", м.Полтава,вул. Серьогіна, 4 ( )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод залізобетонних конструкцій", м.Полтава, вул. Ковпака, 37,

про визнання банкрутом

Суддя Ореховська О.О.

За участю представників:

від "Укргазбанк" - ОСОБА_1, довіреність від 19.01.2018р.;

від ДПІ у м. Полтаві - ОСОБА_2, довіреність від 13.02.2018р. № 5/16-01/10-37

ліквідатор - арбітражний керуючий ОСОБА_3

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду ( див. п.4.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2011 № 11) ухвали зі справ про банкрутство , в яких вирішуються питання по суті фактично є рішеннями суду .

В судовому засіданні 28.03.2018р. суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частину ухвали та повідомив, що повний текст ухвали буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини ухвали.

Розглядається справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод залізобетонних конструкцій", м. Полтава (далі по тексту - ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій"), порушена за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРФ Конструкціон", м. Полтава відповідно до вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом,

а також в межах даної справи розглядаються:

- заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ" про виключення майна зі складу ліквідаційної маси ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій";

- позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; )

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю " Агроенергобудсервіс" (04205, м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 23-А, )

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" (36019, м Полтава, вул. Ковпака, буд. 37, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 (м. Полтава, вул. Мясоєдова, 32г).

про визнання договору купівлі-продажу № А-1/28/2 від 06.07.2010 року недійсним.

Постановою господарського суду Полтавської області від 15.03.2012р. ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру згідно Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ліквідатором підприємства-банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 з наданням йому повноважень відповідно до положень вищевказаного Закону.

З 02.09.2014р. повноваження ліквідатора ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" виконує арбітражний керуючий ОСОБА_3. На даний час ліквідаційна процедура не завершена у зв"язку зі зверненням ліквідатором боржника в порядку цивільного судочинства з позовними вимогами щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу щодо відчуження рухомого майна боржника, а також у зв"язку зі зверненням кредитора - ПАТ "Укргазбанк" з позовними вимогами щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу щодо відчуження рухомого майна боржника.

З метою повного та всебічного з"ясування обставин, суд вважає за необхідне відкласти засідання суду з приводу заслуховування підсумкового звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу підприємства-банкрута, а також відкласти розгляд в даному судовому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ" про виключення майна зі складу ліквідаційної маси ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій".

Обставини справи:

22.03.2017р. до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ (далі - ПАТ "Укргазбанк" - позивач) від 22.03.2017р. за № 167 (вх. № 495/17 від 22.03.2017р.) до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроенергобудсервіс", м. Київ (далі - ТОВ "Агроенергобудсервіс" - відповідач (1)) та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" (далі - ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" - відповідач (2)) про визнання договору купівлі-продажу № А-1/28/2 від 06.07.2010 р. недійсним.

З огляду на те, що зазначений спір пов'язаний зі здісненням провадження у справі про банкрутство одного з відповідачів за позовом - ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій", ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.03.2017р. зазначена позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" прийнята до розгляду в межах справи № 18/667/11 про банкрутство ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.05.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4 - третя особа).

Розгляд позовної заяви ПАТ "Укргазбанк" неодноразово відкладався у зв"язку з невиконанням ТОВ "Агроенергобудсервіс" - відповідач (1)) вимог ухвал суду .

Відповідач (1) - ТОВ "Агроенергобудсервіс" відзив на позов не надав, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Копія ухвали господарського суду Полтавської області від 06.03.2018р., яка направлялася ТОВ "Агроенергобудсервіс" рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною у позовній заяві, була повернута підприємством зв'язку до господарського суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 17-20 т. 17). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 86-92 т. 16) ТОВ "Агроенергобудсервіс" зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що співпадає з його місцезнаходженням, зазначеним у позовній заяві.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилась. Копія ухвали господарського суду Полтавської області від 06.03.2018р., яка направлялася ОСОБА_4 рекомендованою кореспонденцією за адресою, наявною в матеріалах справи, була повернута підприємством зв'язку до господарського суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 11-14 т. 17). Про зміну свого місця проживання ОСОБА_4 суд не повідомляла.

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 06.03.2017 р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач (1) та третя особа у справі були обізнані про проведення судового засідання по даній справі.

Позивач в обґрунтування позовної заяви про визнання договору купівлі-продажу № А-1/28/2 від 06.07.2010р. недійсним посилається на те, що ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" не було отримано від позивача, як заставодержателя, згоди на відчуження заставного майна, що, на думку позивача, в силу приписів норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про заставу" є підставою для визнання даного договору купівлі-продажу недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити.

Відповідач (2) у відзиві на позов (а.с. 40 т. 15) та його представник в судовому засіданні у вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду.

Третя особа у відзиві на позов (а.с. 47-49 т. 16) позовні вимоги заперечує за мотивів, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні учасників процесу, суд встановив:

16.06.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" в особі директора Полтавської філії Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", м. Полтава ( правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк") (Банк) та Закритим акціонерним товариством "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" (правонаступником якого стало ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій") ( Позичальник) укладено кредитний договір за № 30-КЛ-Ю, відповідно до умов якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 280 000,00грн. строком на 36 місяців починаючи з 16.06.2007 р. , зі сплатою процентів за користування кредитними коштами (а.с. 9-14 т. 15).

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 30-КЛ-Ю від 16.06.2007р., між Банком (Заставодержатель) та Закритим акціонерним товариством "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" (правонаступником якого є ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій") (Заставодавець) укладено Договір застави (автотранспортного засобу) № 30-кл-ю від 16.06.2007 р. (з подальшими змінами внесеними згідно Договору про внесення змін № 1 від 13.12.2007 р.), відповідно до умов якого Заставодавець передав в заставу Банку автомобіль - марки КРАЗ 65101-0000200, 2005 року випуску, тип - вантажний бетонорозмішувач, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі № 50799353, колір червоний, свідоцтво про реєстрацію серія РСА № 234828, видане Полтавським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 25.04.2006р., який належить Заставодавцю на праві власності (а.с. 15-18 т. 15).

Відомості про обтяження (заставу) рухомого майна - автомобіля марки КРАЗ 65101-0000200, 2005 року випуску, тип вантажний бетонозмішувач, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі № 50799353, колір - червоний внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а в подальшому продовжено чинність застави (а.с. 25-26 т. 15).

Постановою господарського суду Полтавської області від 15.03.2012р. ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру згідно Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором надані суду відомості ( залучені до клопотання вх. № 2465 д від 19.02.2013 р. - а.с. 70-71 т.9) що згідно договору купівлі-продажу посадовими особами ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" був відчежий ТОВ "Агроенергобудсервіс" предмет застави ПАТ "Укргазбанк", а саме автомобіль - марки КРАЗ 65101-0000200, 2005 року випуску, тип - вантажний бетонорозмішувач. Копія договору купівлі - продажу (Біржовий контракт) залучена до клопотання ліквідатора ( а.с. 70-71 т.9).

У липні 2015 року арбітражний керуючий - ліквідатор ТОВ «Полтавський завод залізобетонних конструкцій» звернувся до Київського районного суду м.Полтави із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроенергобудсервіс», ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що 16 червня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), та закритим акціонерним товариством «Полтавський завод залізобетонних конструкцій», правонаступником якого є ТОВ «Полтавський завод ЗБК», було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 280 тис. грн строком до 16 червня 2010 року. На забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та позичальником було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки КРАЗ 65101-0000200, реєстраційний номер НОМЕР_1. Постановою господарського суду Полтавської області від 15 березня 2012 року ТОВ «Полтавський завод ЗБК» визнано банкрутом. У процесі ліквідації було встановлено, що предмет застави відчужено згідно договору купівлі-продажу від 6 липня 2010 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроенергобудсервіс» . 19 листопада 2012 року з метою продажу спірний автомобіль був знятий з реєстрації ТОВ «Агроенергобудсервіс». Цього ж дня УДАІ УМВС України в Полтавській області зазначений автомобіль зареєструвало за ОСОБА_4 Ураховуючи, що банк, як заставодержатель, згоди на відчуження вказаного автомобіля не надавав, договори укладені під впливом обману, арбітражний керуючий ТОВ «Полтавський завод ЗБК» просив суд визнати недійсними договори купівлі-продажу автомобіля від 6 липня 2010 року, від 9 листопада 2012 року, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 вказаний автомобіль.

У жовтні 2015 року ТОВ «Полтавський завод ЗБК» звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на ті ж обставини, викладені в позовній заяві арбітражного керуючого товариства. Також просив суд визнати недійсними договори купівлі-продажу автомобіля від 6 липня 2010 року, від 9 листопада 2012 року, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 3 вказаний автомобіль.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 5 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року, у задоволенні позову ТОВ «Полтавський завод ЗБК» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільній справі № 552/4128/15-ц від 14.09.2016 р. ( а.с. 175-177 т.13) касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнено частково, рішення Київського районного суду м. Полтави від 5 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Полтавський завод залізобетонних конструкцій» до ТОВ «Агроенергобудсервіс» скасовано, провадження у справі в цій частині закрито, рішення Київського районного суду м. Полтави від 5 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року у частині вирішення позовних вимог ТОВ «Полтавський завод залізобетонних конструкцій» до ОСОБА_4 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 25.04.2017 р. провадження по вищевказаній справі зупинено до розгляду справи 18/667/11 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю " Агроенергобудсервіс" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод залізобетонних конструкцій".

З огляду на вищевказане , факт укладання спірного договору купівлі-продажу між ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" та ТОВ "Агроенергобудсервіс" встановлено вищевказаною ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді цивільної справи № 552/4128/15-ц (а.с. 175-177 т. 13).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд приймає до уваги встановлені при розгляді даної справи факти ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільній справі № 552/4128/15-ц, при цьому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів.

В одгрунтування заявлений вимог позивач - ПАТ АБ "Укргазбанк" зазначає, що в ході ліквідаційної процедури ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" з"ясовано, що предмет застави - автомобіль марки КРАЗ 65101-0000200, 2005 року випуску було останнім відчужено ТОВ "Агроенергобудсервіс" згідно з договору купівлі-продажу № А-1/28/2 від 06.07.2010р.

На думку позивача, договір купівлі - продажу № А-1/28/2 від 06.07.2010р. був кладений між відповідачем (1) та відповідачем (2) з порушенням приписів ч. 2 ст. 586 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про заставу", а тому, просить суд визнати зазначений договір купівлі - продажу недійсним з моменту укладання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст 16 ЦК України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Приписами ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

У силу припису ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Частиною 2 ст. 586 Цивільного кодексу України передбачено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічні приписи містить ч. 2 ст. 17 Закону України "Про заставу".

У даній справі позивач звернувся з позовом про визнання договору купівлі- продажу № А-1/28/2 від 06.07.2010р., укладеного між ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" (відповідач (2)) та ТОВ "Агроенергобудсервіс" (відповідач (1)), недійсним на тій підставі, що предмет застави - автомобіль марки КРАЗ 65101-0000200, 2005 року випуску, був відчужений заставодавцем - ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" без згоди заставодержателя - ПАТ "Укргазбанк" (позивач), а тому, останній, вважаючи свої права порушеними, просить суд визнати зазначений договір купівлі-продажу недійсним на підставі ст.ст. 16, 203, 215, 586 ЦК України, ст. 1, 3-5,11-13,17 Закону України "Про заставу".

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями , державні органи, органи місцевого самоврядування мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Суд встановив, що позивачем не обґрунтовано, яке його право порушено та яким чином буде відновлено з огляду на те, що за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна (див. Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 04.05.2017р. № 52166760 (а.с. 12-14 т. 16) станом на момент звернення позивача до суду з позовом обтяження, яким є застава рухомого майна - автомобіль марки КРАЗ 65101-0000200, 2005 року випуску не припинено.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однієї з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов"язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав , передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (відповідної правової позиції дотримується Судова палата у цивільних справах Верховного суду України у своїй постанові від 03.04.2013 р.).

Також, що позивачем обрано не належний спосіб захисту. При цьому, судом прийнято до уваги позицію Верховного суду України, викладену в його постанові від 11.11.2014р. (справа № 21-405а14), в якій Верховний суд України дійшов висновку, що спосіб захисту має оцінюватися у ракурсі не тільки законності, а й ефективності. Тобто щодо наявності конкретних правових наслідків розгляду відповідного спору.

Також, суд зауважує, що відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" від 30.03.2012р. №5 у випадку коли для розпорядження предметом застави була необхідною згода заставодержателя (частина друга статті 586 ЦК), правочин заставодавця щодо розпорядження предметом застави, вчинений без згоди заставодержателя після укладення договору застави, не може бути визнаний недійсним за позовом заставодержателя, оскільки в пункті 2 частини другої статті 592 ЦК установлено інший наслідок порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави, а саме предявлення вимоги про дострокове виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а також тому, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна (стаття 23 Закону України "Про іпотеку").

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність порушеного права, обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Понесені позивачем при пред'явленні позову судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 234, Господарського процесуального кодексу України, ст. 24 Закону України Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відкласти засідання суду з приводу заслуховування підсумкового звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу призначити на 10.05.2018р. на 10 год. 00 хв.

2. Явку ліквідатора в судове засідання визнати обов'язковою.

3. Відкласти розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Бетон СМ" від 16.12.2014р., б/н (вх. № 16859 від 17.12.2014р.) про виключення майна зі складу ліквідаційної маси ТОВ "Полтавський завод залізобетонних конструкцій" на 10.05.2018р. на 10 год. 00 хв.

4. Відмовити у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; ) визнання договору купівлі-продажу № А-1/28/2 від 06.07.2010 року недійсним у повному обсязі.

5. Копію ухвали направити ПАТ АБ "Укргазбанк", ТОВ "Агроенергобудсервіс", ОСОБА_4, кредиторам, ліквідатору ОСОБА_3, ТОВ "Полтава-Бетон СМ".

6. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 10.04.018 р.

Суддя О.О. Ореховська