РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.03.2018Справа № 910/21507/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арбітраж"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗВИТОК-2012"

про стягнення 73920,21 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Єрмак Я.А., представник

від відповідача - не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арбітраж" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗВИТОК-2012" про стягнення 73920,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням вимог договору № 1/924-А від 26.05.2015 року про надання фінансової допомоги на зворотній основі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 порушено провадження у справі №910/21507/17, зобов'язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву та призначено розгляд справи на 15.12.2017.

В судове засіданні 15.12.2017 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою від 15.12.2017 р., у зв'язку з набранням 15.12.2017 р. чинності Законом України від 03.10.2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", у справі призначено підготовче засідання на 22.01.2018 р.

22.12.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові матеріли по справі.

В судове засіданні 22.01.2018 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В судове засіданні 22.01.2018 представник відповідача не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце проведення судового засіданні повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 22.01.2018 відкладено підготовче засідання на 16.02.2018.

В підготовче судове засідання 16.02.2018 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення щодо позовної заяви.

В підготовче судове засідання 16.02.2018 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 16.02.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду на 23.03.2018.

В судове засідання 23.03.2018 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 23.03.2018 представник відповідача повторно не з'явився вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

26.05.2016 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №1/924-А про надання фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві фінансову допомогу на зворотній основі, надалі іменується «Допомога», а відповідач зобов'язується повернути її в термін, визначений Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору розмір допомоги за цим Договором становить 60 636,76 грн.

Допомога надається шляхом переказу платіжним дорученням грошових коштів з поточного рахунку позивача на поточний рахунок відповідача, зазначені в реквізитах Договору. (п. 3.2 Договору).

Згідно п. 4.1 Договору строк, на який надається допомога становить 1 календарний рік з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача.

27.05.2015 на виконання умов Договору платіжним дорученням № 59 від 27.05.2015р позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти на суму 60636,76 грн з призначенням платежу: безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору № 1/924-А від 26.05.2015р.

Відповідно до п.п.5.1, 5.3 Договору відповідач зобов'язувався повернути одержану допомогу в розмірі 60636.76 грн. до 27.05.2016 року шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Позивач зазначив, що грошові кошти на суму 60636,76 грн. не були повернуті у власність позивача в термін, передбачений Договором (до 27.05.2016 року).

15.09.2017р на адресу відповідача була відправлена вимога (за вих..№24 від 14.09.2017р.) про повернення одержаної поворотної фінансової допомоги на суму 60636,76 грн, в якій позивач пропонував відповідачу повернути фінансову допомогу або надати обгрунтовані пояснення причин прострочення та можливий графік погашення заборгованості. Станом на день судового засідання за словами позивача грошові кошти не повернуто.

Відповідач в судове засідання не з'явився, докази на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не подав та не надіслав.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою договором позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення коштів, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з повернення коштів у розмірі 60636,76 грн., заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім суми основної заборгованості позивач також просить суд стягнути із відповідача 3% річних в розмірі 2511 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10772,45 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов'язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача інфляційних втрат та 3% річних з простроченої суми , суд вважає їх обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 2511 грн. - 3% річних та 10 772,45 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 ,331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги повністю.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток-2012» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, ідентифікаційний номер 38239352) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арбітраж» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 13 , кім. 1003, ідентифікаційний номер 22901117) заборгованість в розмірі 60636 (шістдесят тисяч шістсот тридцять шість) грн. 76 коп., інфляційні втрати в розмірі 10772 (десять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 45 коп., 3% річних в розмірі 2511 (дві тисячі п'ятсот одинадцять) грн., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 02.04.2018

Суддя В.І. Мельник