Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/21/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ,01001;

до відповідача: Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради,

вул. Окружна, 8, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300;

про: стягнення 262 133,77грн., з яких: 30 631,62грн. - 3% річних, 231 502,15грн. - інфляційні втрати,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт Відділу загальної судової роботи, (довіреність №14-63 від 14.04.2017р.);

від відповідача: не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до КП "Теплосервіс" Калуської районної ради Івано-Франківської області про стягнення 262 133,77грн., з яких: 30 631,62грн. - 3% річних, 231 502, 15грн. - інфляційні втрати, нарахованих за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання за Договором купівлі - продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.2012р.

Ухвалою Господарського суду Іванно-Франківської області від 04.01.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Водночас судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно реалізація "права на суд" передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого згідно із ст.32 Конвенції поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви № № 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.18р., за клопотанням позивача б/н від 29.01.18р. (вх№1370/18 від 30.01.18р.), замінено первісного відповідача - Комунальне підприємство "Теплосервіс" Калуської районної ради Івано-Франківської області, належним відповідачем - Комунальним підприємством "Водотеплосервіс" Калуської міської ради.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги вказуючи при цьому, на:

- укладення між позивачем ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Кредитор), відповідачем - КП "Водотеплосервіс" (Новий боржник) та КП "Теплосервіс" (Первісний боржник) Договору про переведення боргу №13/4136 від 21.11.13р. з Додатковою угодою №1 від 10.12.13р., згідно умов яких, Первісний боржник, за згодою позивача, перевів відповідачу борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором в загальній сумі 4 353 635,61грн., в т.ч. 1 183 126,21грн. за Договором купівлі-продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.12р., а Новий боржник прийняв на себе борг та замінив Первісного боржника у зобов"язанні щодо сплати суми боргу та всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов"язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов"язань, зокрема, за Договором купівлі-продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.12р.;

- положення п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі яких, за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання за Договором купівлі-продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.12р., відповідачу нараховано 30 631,62грн. - 3% річних, 231 502, 15грн. - інфляційних втрат;

- приписи ст.ст. 509, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 27.03.18р. Слід зазначити, що в судовому засіданні 27.03.18р. представник відповідача заперечив проти позову, свої заперечення виклав у відзиві на позовну заяву вих№187 від 13.02.18р. (вх№2501/18 від 13.02.18р.). Вказує, що на виконання умов Договору про організацію розрахунків №618/30 від 03.10.14р. відповідачем - КП "Водотеплосервіс", платіжним дорученням №39 від 07.10.14р., перераховано на рахунок позивача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 4 214 444,68грн. - заборгованості за природний газ згідно з Договором про переведення боргу №13/4136 від 21.11.13р. Звертає увагу суду, що наказом Мінрегіону №215 від 19.08.17р. відповідача - Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" Калуської міської ради включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії у відповідності до Закону України №1730-VIII від 03.11.16р., а стаття 7 цього Закону передбачає, списання неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії з моменту включення підприємства до такого Реєстру. Просить суд в позові відмовити. Водночас з цих самих підстав відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв"язку з відсутністю предмета спору (клопотання вих№188 (вх№2162/18) від 13.02.18р.).

За таких обставин, беручи до уваги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач, відповідно до вимог законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача, за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор), Комунальним підприємством "Теплосервіс" Калуської районної ради (Первісний боржник) та Комунальним підприємством "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (Новий боржник) укладено Договір про переведення боргу №13/4136 від 21.11.13р. з Додатковою угодою №1 від 10.12.13р. до Договору, згідно умов яких Первісний боржник, за згодою позивача, перевів відповідачу свій борг, який виник перед Кредитором в загальній сумі 4 353 635,61грн., в т. ч. у зобов"язанні за Договором купівлі-продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.12р. на суму 1 183 126,21грн. До Нового боржника перейшли обов"язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу - 4 353 635,61грн. та всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов"язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов"язань, зокрема, за Договором купівлі-продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.12р. (п.п. 1.1., 1.1.1, 1.1.2, 2.1., 3.1. Договору).

Слід зазначити, що між Територіальним органом казначейства в Івано-Франківській області (Сторона перша), Департаментом фінансів Івано-Франківської ОДА (Сторона друга), Фінансовим управлінням Калуської міської ради (Сторона третя), Комунальним підприємством "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (Сторона четверта) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Сторона остання) укладено Договір про організацію розрахунків №618/30 від 03.10.14р.

Предметом Договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст.14 та п. 2 ст.16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.14р. (п.1. Договору).

Пунктами 3-8 Договору погоджено перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь проведенні взаєморозрахунків та послідовність виконання сторонами Договору, а саме, Казначейство перераховує Стороні першій - Стороні другій - Стороні третій - Стороні четвертій - Стороні останній кошти в сумі 4 214 444,68грн. для погашення заборгованості за природний газ згідно з Договором про переведення боргу №13/4136 від 21.11.13р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про організацію розрахунків №618/30 від 03.10.14р. відповідачем - КП "Водотеплосервіс", платіжним дорученням №39 від 07.10.14р., перераховано на рахунок позивача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 4 214 444,68грн. - заборгованості за природний газ згідно з Договором про переведення боргу №13/4136 від 21.11.13р.

У виписці ПАТ "НАК "Нафтогаз України" по операціях з КП "Водотеплосервіс" з 01.01.13р. по 01.03.16р., відображено погашення відповідачем заборгованості за природний газ згідно з Договором про переведення боргу №13/4136 від 21.11.13р. в сумі 4 214 444,68грн., таку оплату позивачем зараховано 15.10.14р.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про застосування до відповідача наслідків несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме 30 631,62грн. - 3% річних, 231 502,15грн. - інфляційних втрат.

Разом з тим 30 листопада 2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII від 03.11.16р.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Метою вказаного Закону є поліпшення фінансового становища теплопостачальних підприємств життєзабезпечення, запобігання їхнього банкрутства, забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій під час проходження опалювального періоду.

В силу ч.1 ст.3 цього Закону, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №127 від 24.05.17р., Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" Калуської міської ради включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Водночас ч. 3 ст.7 Закону № 1730-VIII від 03.11.16р. встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Вказаною нормою передбачена законна можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері виробництва теплової та електричної енергії у спосіб не нарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на суму заборгованості.

Частина 3 ст.7 Закону № 1730-VIII від 03.11.16р. є нормою прямої дії. Виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що на дату набрання чинності - 30.11.16р. Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованість КП "Водотеплосервіс" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за Договором купівлі-продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.12р., Договором про переведення боргу №13/4136 від 21.11.13р. - погашена у повному обсязі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача в судовому порядку 30 631,62грн. - 3% річних, 231 502,15грн. - інфляційних втрат, за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання. Така ж правова позиція дотримана у постановах Верховного суду від 29.01.18р. у справі № 904/10745/16, від 15.03.18р. у справі №904/10736/16, від 21.03.18р. у справі №905/403/17, від 22.03.18р. у справі №914/123/17.

Поряд з цим клопотання відповідача вих№188 (вх№2162/18) від 13.02.18р. про закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю предмета спору, оскільки не узгоджується з вимогами закону та фактичними обставинами справи.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1,2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, на основі вище вказаного, вимоги позивача визнаються судом безпідставними, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII від 03.11.16р., ст.ст. 11, 204, 509, 520, 525, 526,530,599, 610, 612, 625-629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.04.18р.

Суддя С.Кобецька