донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.03.2018р. справа №905/263/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників: від позивача від відповідача орган ДВС не прибув не прибув ОСОБА_5, довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від27.12.2017 року
за скаргоюПублічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", м. Київ
на діїВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
у справі№905/263/15 (суддя Фурсова С.М. )
за позовомПублічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", м. Київ
до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька торгова спілка", м. Донецьк
простягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Донецької області звернулось Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Міський комерційний банк» зі скаргою №1443 від 23.11.2017 на дії державної виконавчої служби, якою просив поновити строк на подання скарги; визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.06.2017, постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.06.2017 та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.06.2017 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6; визнати незаконною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів боржника) від 25.10.2016 м.Кременчук; визнати незаконними та скасувати результати проведення електронних торгів № 251677 від 24.04.2017; визнати незаконними та скасувати звіт про незалежну оцінку майна, складений у 2016 році ЗАТ «Консалтингюрсервіс»; постановити ухвалу про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №905/263/15 від 07.09.2015, виданого господарським судом Донецької області про стягнення з ТОВ «Кременчуцька торгова спілка» на користь ПАТ «Міський комерційний банк», а виконавчий лист повернути до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для подальшого виконання; зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 провести необхідні дії для відновлення та виконання виконавчого провадження, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги зазначено, що головний державний виконавець Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 не провів ефективну роботу по даному виконавчому провадженню, допустивши помилки у процесуальних документах, в результаті яких Банк не має жодної можливості скористатися правом оформлення права власності, і в подальшому реалізувати майно для задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у відновленні пропущеного строку на подання скарги - відмовлено. Скаргу публічного акціонерного товариства Міський комерційний банк №1443 від 23.11.2017 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без розгляду.

Ухвалу мотивовано тим, що з огляду на зміст статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, стягувач на час звернення зі скаргою до суду, насамперед, повинен довести ті обставини, з якими вказана стаття повязує факт початку обчислення десятиденного терміну, тобто довести, з якого дня він дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав, свобод і законних інтересів.

Скаржником не вказано, коли саме він звернувся до нотаріуса за оформленням права власності, а також не надано суду самої відмови нотаріуса від вчинення відповідних нотаріальних дій. Інших обґрунтувань поважності причин пропуску строку скарга взагалі не містить. Проте, в матеріалах виконавчого провадження наявна заява стягувача за вих. № 858 від 17.07.2017 про виправлення описки в оскаржуваних акті та постанові. Отже, останній вже на той момент був обізнаний про порушення свого права. Всі інші оскаржувані акти за результатами виконавчих дій отримані стягувачем своєчасно, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та скаржником не оспорюється. Таким чином, стягувач був обізнаний про хід виконавчого провадження, мав можливість перевірити зазначені в спірних документах відомості та своєчасно звернутись до суду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у справі №905/263/15 скасувати. Поновити Публічному акціонерному товариству «Міський комерційний банк» строк для подання до суду скарги на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.06.2017, постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.06.2017 та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.06.2017 по виконавчому провадженню №48970489. Справу №905/263/15 направити до господарського суду Донецької області для продовження розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт наголошував на неналежності дій державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області щодо опису та арешту майна, частини підвальних приміщень, що знаходяться за адресою: м. Кременчук, пров. Олега Кошового, б. 14-А, що свідчить про недостовірність даних, включених до акту, які не перевірені Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_6.

Наполягає на не проведенні головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ефективної роботи по виконавчому провадженню №48970489, що призвело до неможливості стягувачу скористатися правом оформлення права власності на майно і в подальшому реалізувати його для задоволення вимог кредиторів.

Зазначає, що пропуск строку на звернення зі скаргою було викликано недостатністю фінансових ресурсів для звернення до нотаріуса для оформлення права власності на майно, передане за актом про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу. За результатами звернення, нотаріус усно повідомив про відмову у реєстрації права власності з огляду на невідповідність та неоднозначність інформації про обєкт нерухомого майна.

Ухвалу суду вважає такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному зясуванні обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у справі №905/263/15. Встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві №905/263/15 від 23.02.2018. Просить у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Міський комерційний банк» на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2017 по справі №905/263/15 відмовити у повному обсязі. Ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2017 по справі №905/263/15 - залишити без змін.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2018 призначено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у справі №905/263/15 на 06.03.2018.

У звязку з перебуванням у відрядженні члена колегії-судді ОСОБА_7, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2018р. сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Геза Т.Д., Склярук О.І.

06.03.2018р. від ПАТ «Міський комерційний банк» надійшли додаткові пояснення, в яких фактично викладені доповнення до апеляційної скарги.

Відповідно до ст.266 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Враховуючи, що пояснення надані поза межами строку на апеляційне оскарження, до пояснень апелянтом не надано доказів надсилання їх іншим учасникам справи, суд не враховує при розгляді апеляційної скарги нові доводи апелянта (позивача у справі).

Тому, розгляд апеляційної скарги здійснено судом апеляційної інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 06.03.2018р. представник апелянта підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник органу Державної виконавчої служби проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Ухвалою від 06.03.2018р. в судовому засіданні 06.03.2018р. оголошено перерву до 27.03.2018р. о 14-40 год.

В судовому засіданні 27.03.2018р. був присутній представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з приписами п. п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши в судових засіданнях пояснення повноважних представників, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.08.2015 року у справі №905/263/15 позов Публічного акціонерного товариства Міський комерційний банк задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцька торгова спілка на користь Публічного акціонерного товариства Міський комерційний банк 100 338 588,92 гривень, з яких: 87 705 953,36 гривень - поточна заборгованість по основному боргу, 344 816,54 гривень - поточна заборгованість по відсоткам, 12 287 713,55 гривень - прострочена заборгованість по відсоткам, 105,47 гривень - пеня за прострочену заборгованість за відсотками.

На примусове виконання рішення від 04.08.2015 року у справі №905/263/15 господарським судом Донецької області 07.09.2015 видано відповідний наказ.

08.10.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6, за наслідками розгляду заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» винесено постанову ВП №48970489 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №905/263/15, виданого 07.09.2015 господарським судом Донецької області, яку надіслано сторонам листом №27373-0-33-15/107/15 від 09.10.2015.

20.10.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 винесено постанову ВП №48970489 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою ВП №48970489 від 12.11.2015р. накладено арешт на кошти боржника в межах суми стягнення.

Матеріали виконавчого провадження свідчать про вчинення виконавцем інших належних дій, направлених на виявлення коштів та майна, що належать боржнику.

Постановою від 19.05.2016 ВП №48970489 утворено при відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчу групу щодо виконання виконавчого провадження ВП №48970489.

Державним виконавцям Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області доручено в десятиденний строк з моменту отримання доручення №48970489/15 від 20.05.2016 та постанови провести виконавчі дії в межах чинного законодавства, щодо опису та арешту майна ТОВ «Кременчуцька торгова спілка», що знаходиться за адресами: м. Кременчук, вул. Горького, 9 та м. Кременчук, провулок О.Кошового, 14-А. В разі виявлення, провести його опис.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.10.2016р. державним виконавцем Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області при примусовому виконанні наказу № 905/263/15, за участю представника стягувача за довіреністю ОСОБА_8, у присутності понятих, описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ТОВ «Кременчуцька торгова спілка» та знаходиться за адресою м. Кременчук, пров. Кошового, 14а. Призначено відповідальним зберігачем представника стягувача за довіреністю ОСОБА_8, про що свідчить його підпис на постанові, в т.ч. про кримінальну та матеріальну відповідальність.

Постановою від 28.11.2016р. ВП №48970489 призначено ЗАТ «Консалтюрсервіс» в особі ОСОБА_9 субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Листом №241/15 від 28.11.2016 зазначену постанову направлено на адресу ТОВ «Кременчуцька торгова спілка», ПАТ «Міський комерційний банк» та ЗАТ «Консалтюрсервіс».

Листом №48970489/15 від 28.12.2016 повідомлено ТОВ «Кременчуцька торгова спілка» та ПАТ «Міський комерційний банк» про результати визначення вартості чи оцінки майна.

Листом №48970489/15 відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ звернувся до ДП «Сетам» з заявкою на реалізацію арештованого майна ВП №48970489.

В матеріалах справи наявні протоколи проведення електронних торгів №240314 від 06.03.2017, №24638 від 30.03.2017, №251677 від 24.04.2017 з яких вбачається, що торги не відбулися у звязку з відсутністю допущених учасників торгів.

Листом №48970489/15 від 25.04.2017 відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ повідомив ПАТ «Міський комерційний банк», що треті електронні торги з реалізації описаного та арештованого майна у виконавчому провадженні №48970489, а саме: частина підвальних приміщень, загальною площею 399,3 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, пров. О.Кошового, 14а (лот №209365) не відбулися. Посилаючись на ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», запропонував залишити за собою нереалізоване нерухоме майно, а саме: частину підвальних приміщень, загальною площею 399,3 кв.м., що знаходяться за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, пров. О.Кошового, 14а в рахунок погашення боргу згідно виконавчого документа за ціною 6319741,90 грн.

Заявою №665 від 11.05.2017 Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_10 повідомлено Департамент ДВС МЮУ про згоду залишити за собою нереалізоване нерухоме майно, а саме: частину підвальних приміщень, загальною площею 399,3 кв.м., що знаходяться за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, пров. О.Кошового, 14а в рахунок погашення боргу згідно виконавчого документа за ціною 6319741,90 грн.

Постановою головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 14.06.2017 ВП №48970489 вирішено передати стягувачу, ПАТ «Міський комерційний банк», в рахунок погашення заборгованості за наказом №905/263/15 від 07.09.2015, що видав господарський суд Донецької області наступне майно: частина підвальних приміщень, загальною площею 399,3 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, пров. О.Кошового, 14а та складаються з: приміщення IV площею 49,2 кв.м., приміщення VI площею 7,6 кв.м., приміщення IX площею 61,5 кв.м., приміщення XI площею 13,4 кв. м., приміщення XVII площею 13,8 кв.м., приміщення XVIII площею 35,6 кв.м., приміщення XIX площею 63,9 кв.м., приміщення XX площею 49,7 кв.м., приміщення XXI 42,1 кв.м., приміщення XXIII площею 38,9 кв.м., приміщення XXIV площею 7,5 кв.м., приміщення XXV площею 16,1 кв.м. Загальна площа 399,3 кв.м., що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька торгова спілка» за ціною третіх електронних торгів, а саме: 631971,90 грн.

Постановою головного державного виконавця ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.06.2017 ВП №48970489, з посиланням на п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу.

Листом №48970489 від 14.06.2017 зазначену постанову направлено ТОВ «Кременчуцька торгова спілка» та ПАТ «Міський комерційний банк».

Листом №48970489 від 14.06.2017 на адреси ТОВ «Кременчуцька торгова спілка» та ПАТ «Міський комерційний банк» направлено акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.06.2017.

Як зазначає апелянт (але не підтверджує документально), на підставі зазначеного акту Банк звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на нерухоме майно, проте в оформленні права Банку було відмовлено у звязку із тим, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься інформація про невідповідність площі частин підвальних приміщень, що зазначена в реєстрі, площі приміщень зазначених в акті про передачу майна стягувачеві.

Заявою №858 від 17.07.2017 Банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» звернувся до Департаменту ДВС МЮУ з заявою №858 від 17.07.2017 про внесення виправлень до акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу або винесення нового акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, з зазначенням відомостей про документ, що посвідчував право власності боржника на майно, та зазначенням вірної площі приміщень.

Зі скаргою №1443 від 23.11.2017 на дії Державної виконавчої служби ПАТ «Міський комерційний банк» звернувся до господарського суду Донецької області 24.11.2017р., за наслідками розгляду якої прийнято ухвалу, що оскаржується.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, що діяла на момент звернення стягувача зі скаргою, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

З вказаною статтею кореспондуються ст.ст. 339, 341 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції, що діє з 15.12.2017р.), згідно з якими сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції щодо недотримання Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк", м. Київ строку на звернення зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, останні документи, а саме: постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.06.2017, постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.06.2017 та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу отримані 16.06.2017р. представником стягувача за довіреністю ОСОБА_11 особисто (копія довіреності від 05.12.2016р. зі строком дії до 05.12.2017р. наявна в матеріалах виконавчого провадження), про що свідчить відповідний напис на документах.

Натомість, помилковим є висновок суду, що строк на оскарження вказаних документів сплинув 26.06.2017, оскільки як зазначалося вище станом на час звернення до суду зі скаргою на дії ДВС, діяла стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до приписів якої строк на оскарження розраховується виходячи з 10-ти робочих днів, а не календарних.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону №606-XIV, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент подання скарги), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст. 248-22 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК, залишається без розгляду. Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у відновленні пропущеного строку постановляється ухвала.

За твердженнями скаржника, йому лише від нотаріуса, який відмовив у оформленні права власності на майно, стало відомо про невідповідність даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостям, зазначеним у спірних постановах, акті.

З огляду на зміст статті 341 Господарського процесуального кодексу України, стягувач на час звернення зі скаргою до суду, насамперед, повинен довести ті обставини, з якими вказана стаття повязує факт початку обчислення десятиденного терміну, тобто довести, з якого дня він дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав, свобод і законних інтересів.

Натомість, скаржником не вказано, коли саме він звернувся до нотаріуса за оформленням права власності, а також не надано суду самої відмови нотаріуса від вчинення відповідних нотаріальних дій. Інших обґрунтувань поважності причин пропуску строку на оскарження дій Державної виконавчої служби скарга не містить.

Серед інших доказів, матеріали справи містять заяву №858 від 17.07.2017 стягувача за підписом Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_10, адресовану Департаменту ДВС МЮУ, про внесення виправлень до акту про передачу майна стягувачу.

Зазначене свідчить, що Банк станом на 17.07.2017р. був обізнаний про хід виконавчого провадження, мав можливість перевірити зазначені в спірних документах відомості та своєчасно звернутись до суду.

Крім того, як вже зазначалося вище, представник стягувача був присутній при описі та арешті майна боржника, та не був позбавлений права перевірити склад майна боржника.

Всі інші оскаржувані акти за результатами виконавчих дій отримані стягувачем своєчасно, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та скаржником не оспорюється.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи з поважності причин пропуску строку скаржником.

Наведені скаржником причини пропущення строку на звернення зі скаргою не можуть розцінюватися як поважні. Наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого строку та які були б пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, матеріали справи не містять.

Подання скаржником клопотання про відновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки таке клопотання, з огляду на приписи частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції, що діяла до 15.12.2017р.) та ст.119 ГПК України (в чинній редакції), повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку та докази на його підтвердження.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 судом зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання стягувача про поновлення пропущеного строку на звернення зі скаргою на дії Державної виконавчої служби та залишення скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у справі №905/263/15.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у даній справі покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 270, 271, 275, 276, 281-284, 341, 343 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у справі №905/263/15 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2017 у справі №905/263/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 27.03.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено 02.04.2018р.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 Відділу ПВР ДВС МЮУ;

1 - у справу;

1 - ГСДО.