РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2018Справа № 910/23335/17

За позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "АТП 13058", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", м. Київ

про стягнення 18 482,05 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників справи:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "АТП 13058" (відповідач) суми страхового відшкодування в розмірі 18 482,05 грн., посилаючись на те, що виплативши суму страхового відшкодування іншій особі, у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2017р. прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 01.02.2018р.

24.01.2018р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що на місці ДТП було пред'явлено страховий сертифікат Зелена карта UA 045/10980508, оформлений на бланку третьої особи, підстави вважати його нечинним або недійсним відсутні, тому за висновками відповідача саме третя особа як страховик має нести відповідальність за вказаним страховим випадком.

01.02.2018р. представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вказану на те, що відповідачем не надано до матеріалів справи оригіналу або належним чином засвідченої копії страхового сертифікату Зелена карта UA 045/10980508, яким було б застраховано у третьої особи автомобіль марки Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_1, натомість вказаним сертифікатом було застраховано інший автомобіль, відтак вказаний страховий сертифікат є зіпсованим та відповідачем не доведено суду факту сплати страхового платежу внаслідок якого такий сертифікат набрав чинності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2018р. судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" підготовче засідання призначено на 01.03.2018р.

16.02.2018р. до суду від третьої особи надійшли пояснення по справі, відповідно до яких остання вказує на те, що бланк полісу Зелена карта UA 045/10980508 було зіпсовано, про що 19.08.2015р. повідомлено позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2018р.

В судове засідання 27.03.2018р. представники учасників справи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили та їх не явка не перешкоджає вирішенню даного спору.

Згідно ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із довідкою №0445664, 06.08.2015 року, на території Республіки Білорусі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Фольксваген, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2

Як вбачається зі вказаної довідки, що також не заперечується відповідачем на місці ДТП водієм ОСОБА_2 було пред'явлено страховий сертифікат Зелена карта UA 045/10980508, оформлений на бланку третьої особи.

Як зазначає позивач вказаний сертифікат не був чинним станом на дату ДТП, оскільки його було видано по відношенню до транспортного засобу іншого, аніж той яким керував відповідач під час ДТП, а третя особа (страховик) заперечує справжність сертифікату, який був пред'явлений на місці ДТП, оскільки бланк полісу значиться як зіпсований (лист третьої особи від 19.08.2015р.).

У відповідності до вимоги Білоруського бюро транспортного страхування від 23.09.2015р., стосовно ДТП 06.08.2015р. у Республіці Білорусі повідомляється, що страхувальника ОСОБА_2 визнано відповідальним за виникнення шкоди, справу врегульовано та сплачено страхове відшкодування, витрати за страховим випадком складають 719,97 євро.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2015р. позивачем на підставі платіжного доручення в іноземній валюті № 2239 від 20.10.2015р. здійснено виплату страхового відшкодування на суму 973,75 євро, правомірність здійснення якої була перевірена АТ «Укрексімбанк» як агентом валютного контролю.

Згідно довідки позивача № 5-41/11508 від 15.05.2017р. виплачена 22.10.2015р. Білоруському бюро транспортного страхування сума страхового відшкодування по платіжному доручення № 2239 в сумі 719,97 євро у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає 18 482,05 грн.

Матеріалами справи підтверджується звернення позивача з претензією № 8.2-13/13968 від 09.06.2017р. до відповідача на суму 18 482,05 грн., яка отримана останнім 14.06.2017р. та була залишена без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов'язаннях (гл. 82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так, ч. 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина водія автомобіля Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, що мала місце 06.08.2015р. на території Республіки Білорусь встановлена компетентним органом Республіки Білорусь, яка підтверджена Білоруським бюро транспортного страхування, яким за вказаним страховим випадком здійснено виплату суми страхового відшкодування потерпілій особі.

Як вбачається з довідки №0445664, що також не заперечується відповідачем на місці ДТП водієм ОСОБА_2 було пред'явлено страховий сертифікат Зелена карта UA 045/10980508, оформлений на бланку третьої особи.

З наявного у матеріалах справи оригіналу страхового сертифікату Зелена карта UA 045/10980508 вбачається, що його було видано по відношенню до автомобіля Шевролет, реєстраційний номер НОМЕР_2 з 19.05.2015 по 18.08.2015, тобто, як слушно зауважує позивач вказаний сертифікат не був чинним станом на дату ДТП, оскільки його було видано по відношенню до транспортного засобу іншого, аніж той яким керував відповідач під час ДТП.

Судом також встановлено, що вказаний страховий сертифікат Зелена карта UA 045/10980508 видано 19.05.2015р. по 18.08.2015р. тобто в період після дати ДТП, а кінцева дата сертифікату передує даті початку дії полісу.

В свою чергу третя особа (страховик) заперечує справжність сертифікату, який був пред'явлений на місці ДТП, оскільки бланк полісу значиться як зіпсований (лист третьої особи від 19.08.2015р. міститься в матеріалах справи).

Матеріалами справи підтверджується виплата 22.10.2015р. позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 973,75 євро на підставі платіжного доручення в іноземній валюті № 2239 від 20.10.2015р.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з довідки №0445664 про дорожньо-транспортну пригоду власником автомобіля Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_1 є відповідач, що останнім при розгляді справи не заперечується, як і не заперечується перебування водія ОСОБА_2 у трудових правовідносинах з відповідачем.

Статтею 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що у разі виїзду зареєстрованого в Україні автотранспортного засобу на територію іншої країни - члена міжнародної системи автострахування "Зелена Картка", власник такого транспортного засобу зобов'язаний укласти договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, дія якого поширюється на ці країни, та отримати від страховика - повного члена Моторного (транспортного) страхового бюро страховий сертифікат "Зелена Картка" єдиного зразка, який прийнятий в усіх країнах - членах цієї міжнародної системи страхування.

Згідно ст. 40.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ.

У відповідності до положень ст. 40.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" було здійснене відшкодування шкоди за страховика - члена об'єднання або за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат "Зелена картка" та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі.

Оскільки при розгляді даного спору судом встановлено, що винною в ДТП особою було пред'явлено зіпсований страховий сертифікат, позивач, виплативши страхове відшкодування на підставі ст. 40.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" отримав право вимоги до відповідача у межах фактичних витрат (18 482,05 грн.).

З підстав, встановлених судом вище (страховий сертифікат Зелена карта UA 045/10980508 видано по відношенню до транспортного засобу іншого, аніж той яким керував водій ОСОБА_2 під час ДТП, невірно вказаний період його дії, заперечення справжності сертифікату страховиком, який був пред'явлений на місці ДТП, оскільки бланк полісу значиться як зіпсований) та з огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів протилежного, судом відхилено як необґрунтовані доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, з приводу того, що на місці ДТП було пред'явлено страховий сертифікат Зелена карта UA 045/10980508, оформлений на бланку третьої особи, підстави вважати його нечинним або недійсним відсутні, тому за висновками відповідача саме третя особа як страховик має нести відповідальність за вказаним страховим випадком.

Суду не надано доказів того, що страховий сертифікат Зелена карта UA 045/10980508 був чинним по відношенню до транспортного засобу Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на дату скоєння ДТП, доказів оплати страхового платежу внаслідок чого такий сертифікат набрав чинності.

Посилання відповідача на вилучення страхового сертифікату Зелена карта UA 045/10980508 не спростовують встановлених судом обставин того, що такий сертифікат було видано по відношенню до автомобіля Вольво, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/23335/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 18 482,05 грн.

Судовій збір в розмірі 1 600,00 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АТП 13058" (ідентифікаційний код 05475147, адреса: 03022, м. Київ, вул. Кайсарова, буд. 7/9) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (ідентифікаційний код 21647131, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) 18 482,05 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 05 коп.) суми страхового відшкодування та 1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.04.2018р.

Суддя С.М. Морозов