ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2018 Справа № 905/219/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

Секретар судового засідання Хадієва М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075915, адреса: 03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» (ідентифікаційний код 40081195/штфр016, адреса: 79000, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» (ідентифікаційний код 00191158, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1)

про: стягнення 18 542,42 грн.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ" витрат, пов"язаних із затримкою вагону у сумі 18 542 грн. 42 коп. (вісімнадцять тисяч п"ятсот сорок дві гривні 42 коп.)

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.07.2017 відповідач за залізничною накладною № 51025724 відправив зі станції Сартана Донецької залізниці вагон № 56265242 з вантажем "скляби", отримувач - АО Будамар Логистикс, станція призначення вантажу - Чиерна над Тисой ЖСР. При перевірці поїзда в комерційному відношенні на станції Клепарів 30.07.2017 виявлено комерційну несправність вказаного вагону, а саме: в передній і задній частинах вагона відсутні розпірні рами, що підтверджується актом загальної форми від 30.07.2017 № 1546, а при детальному огляді вагону № 56265242 позивачем було виявлено, що вантаж завантажено відповідачем з порушенням вимог пункту 7.5.3 Технічних умов розміщення і кріплення вантажу глави 3 Додатку 3 до СМГС - відсутні розпірні рами. Оскільки такого роду комерційна несправність є загрозою безпеці руху, а також враховуючи вимоги пунктів 2.1, 2.4 Правил комерційного огляду поїздів і вагонів, вагон № 56265242 був направлений 31.07.2017 на станцію Скнилів для виправлення комерційної несправності, про що станцією Клепарів складено акт загальної форми № 5146 від 31.07.2017. Після прибуття на станцію Скнилів вказаного вагону, комерційну несправність виправлено. Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України позивачем, у зв"язку з затримкою вагону через його комерційну несправність з вини відповідача, нараховано та пред"явлено до стягнення з відповідача як вантажовідправника в судовому порядку 18 542 грн. 42 коп. з ПДВ, з яких: по станції Клепарів згідно акту загальної форми № 1987 від 31.07.2017: плату за користування вагоном - 32 грн. 10 коп. без ПДВ, маневрова робота - 1347 грн. 20 коп. без ПДВ, телеграми - 244 грн. 00 коп.; по станції Скнилів згідно акту загальної форми № 2522 від 08.08.2017: плати за користування вагоном - 1802 грн. 70 коп. без ПДВ, зберігання вантажу - 2532 грн. 20 коп. без ПДВ, маневрова робота - 673 грн. 60 коп. без ПДВ, тариф Клепарів-Скнилів-Клепарів - 4016 грн. без ПДВ, телеграма - 122 грн., вартість робіт виконаних ВП "Львівська механізована дистанція вантажно-розвантажувальних робіт" - 4290 грн. 72 коп., всього без ПДВ 15 452 грн. 02 коп., 20% ПДВ - 3090 грн. 40 коп.

На підтвердження позовних вимог надано суду: дорожню відомість (додатковий примірник) № 51025724, акт загальної форми № 1546 від 30.07.2017, акт загальної форми № 5146 від 31.07.2017, акт загальної форми № 987 від 31.07.2017, акт загальної форми від 08.08.2017 № 2522, від 03.08.2017 № 2431, калькуляцію виправлення комерційного браку в вагоні від 08.08.2017, телеграми № 1015 від 31.07.2017, № 1010 від 30.09.2017, № 166 від 03.08.2017, статутні документи підприємства.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з підстав, наведених у відзиві №09 - 10/43 від 27.02.2018р. Вважає, що вантаж у вагоні №56265242 відповідачем був розміщений і закріплений правильно та на момент прийняття залізницею вагону №56265242 до перевезення та укладання договору перевезення №51025724 будь-яка комерційна несправність була відсутня; вказує, що комерційна несправність у вигляді відсутності кріплення у вагоні №56265242 виникла під час перевезення внаслідок незабезпечення збереження кріплення залізницею або крадіжки розпірних рамок; підкреслює, що акти загальної форми, надані позивачем, жодним чином не засвідчують обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу у вагоні №56265242 та не можуть прийматися судом як належні та допустимі докази по справі; посилається на те, що позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не надав відомості плати за користування вагонами форми ГУ - 46, що є підставою для стягнення плати за їх користування, також не надано відповідного акту про затримку вагона, доказів інформування відповідача про затримку вагонів; зауважує на тому, що відсутність належного документального оформлення здійснення маневрових робіт, обґрунтованого розрахунку їх вартості, а також відсутність доказів на підтвердження здійснення їх з вини відповідача свідчить про необґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення їх вартості.

На підтвердження заперечень надано суду: копію накладної № 51025724 та відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України стосовно Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ».

Позивач заперечення відповідача відхилив, на задоволенні позову наполягає. У відповіді на відзив №ДНЮ - 99 від 19.03.2018 позивач зазначає, що позиція відповідача щодо відсутності підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача додаткової плати за користування вагонами, збереження вантажу, маневрової роботи, телеграми, тарифу Клепарів - Скнилів - Клепарів, вартість робіт виконаних ВП «Львівська механізована дистанція вантажно-розвантажувальних робіт» по виправленню комерційної несправності є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки згідно параграфу 6 ст.28 СМГС передбачено, що перевізнику повинні бути сплачені додаткові платежі та витрати, якщо перепони для перевезення вантажу виникли з причин, що не залежать від перевізника, а враховуючи те, що в нашому випадку, як свідчать матеріали справи виявлення залізницею комерційної несправності, а саме відсутності розпірних рам при кріпленні вантажу, яка виникла з причини завантаження вантажу вантажовідправником в порушення Технічних умов розміщення та кріплення вантажу, тобто саме з вини Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», тому вважає наявними підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача вищевказаних додаткових платежів. Також, стверджує, що надані в матеріалах справи акти загальної форми свідчать, що затримка вагону не залежала від нього, а також що дані акти засвідчують обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу у вагоні і є належними доказами по справі; щодо позиції відповідача про те, що позивачем не складено в порушення параграфу 2 ст.12 СМГС комерційного акту, звертає увагу, що даною статтею на яку, зокрема, посилається відповідач, не передбачено обставин для складання саме комерційного акту.

Ухвалою від 02.04.2018 закрито підготовче провадження у справі № 905/219/18; призначено розгляд справи по суті на 16.04.2018; визнано явку учасників процесу у судове засідання не обов'язковою.

В судове засідання, що відбулось 16.04.2018, позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки явка уповноважених представників сторін обов'язковою визнана не була, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно дорожньої відомості № 51025724 від 15.07.2017, відправник - ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» навантажив та відправив зі станції Сартана Донецької залізниці у вагоні № 56265242 сляби (заготовки стальні), вантаж не запакований, масою 54959 кг, кількість місць - 3, реквізити перевізних пристосувань 219 кг, станція призначення Чиерна над Тисою ЖСР-56, вантажоотримувач - АТ Будамар Логистик, Словакія. Пограничні станції переходів (розділ 6 перевізного документа) - УЗ-22 ЧОП, ЖСР-56 Чиерна над Тисою.

В розділі 3 перевізного документа значиться серед іншого й те, що вантаж розміщено згідно п.7.5.3 гл. 3 ТУ додатка 3 до СМГС.

Правильність внесення відомостей до дорожньої відомості № 51025724 від 15.07.2017 підтвердив своїм підписом представник відповідача. На станції відправлення Сартана вантаж у вагоні № 56265242 до перевезення у міжнародному сполученні був прийнятий залізницею без зауважень, у тому числі і щодо кріплення вантажу у вагоні.

Під час слідування вантажу через станцію Клепарів Регіональної філії «Львівська залізниця», позивачем на підставі п.2.3 Правил комерційного огляду поїздів і вагонів здійснено перевірку поїзда в комерційному відношенні і виявлено комерційну несправність вагону № 56265242, а саме: в передній і задній частинах вагона відсутні розпірні рами, у зв'язку з чим складено Акт загальної форми № 1546 від 30.07.2017.

Згідно Акту загальної форми № 5146 від 31.07.2017, вагон № 56265242 був направлений на станцію Скнилів для виправлення комерційної несправності.

Матеріали справи містять тексти повідомлення про затримку вагону до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення № 1010 від 30.09.17, № 1015 від 31.07.17, № 166 від 03.08.2017

За твердженням позивача, після прибуття на станцію Скнилів вагону № 56265242 комерційну несправність виправлено, про що складено Акти загальної форми № 987 від 31.07.2017 (форма ГУ-23), № 2431 від 03.08.2017 (форма ГУ-23) та № 2522 від 08.08.2017 (форма ГУ-23).

Позивач вважає, що затримка цього вагону виникла внаслідок виявлення залізницею комерційної несправності з причини завантаження вантажу вантажовідправником (відповідачем) в порушення Технічних умов розміщення та кріплення вантажу, тому позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення наступні платежі:

- по станції Клепарів згідно акту загальної форми № 1987 від 31.07.2017: плата за користування вагоном (23 год.) - 32 грн. 10 коп. без ПДВ, маневрова робота (згідно ТК № 1 розділ ІІ п. 1.8) - 1347 грн. 20 коп. без ПДВ, телеграми (2 шт.) - 244 грн. 00 коп.;

- по станції Скнилів згідно акту загальної форми № 2522 від 08.08.2017: плата за користування вагоном (з 01 год. 55 хв. 03.08.2017 по 12 год. 00 хв. 08.08.2017 - 130 год. 05 хв.) - 1802 грн. 70 коп. без ПДВ, зберігання вантажу (згідно ТК № 1 розділ ІІ п.2.1, 5 діб) - 2532 грн. 20 коп. без ПДВ, маневрова робота (згідно ТК № 1 розділ ІІ п. 1.8) - 673 грн. 60 коп. без ПДВ, тариф Клепарів-Скнилів-Клепарів - 4016 грн. без ПДВ, телеграма (1 шт) - 122 грн., вартість робіт виконаних ВП "Львівська механізована дистанція вантажно-розвантажувальних робіт" - 4290 грн. 72 коп.

Разом без ПДВ 15 452 грн. 02 коп., 20% ПДВ - 3090 грн. 40 коп., всього з ПДВ - 18 542 грн. 42 коп.

Згідно зі статтями 914 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" та статтею 17 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457(надалі - Статут) перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Приписами статей 30, 32 Статуту, встановлено, що завантаження у вагони здійснюється вантажовідправником, який зобов'язаний здійснювати завантаження з виконанням технічних умов.

Відповідно до п.6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п.п.23, 24, 30 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Завантаження вантажів у вагони (контейнери), а також вивантаження з них здійснюється відправниками та одержувачами.

Згідно із п.п. 15.26, 15.27 розд. 15 Правил технічної експлуатації залізниць України поїзди мають формуватися відповідно до цих Правил; забороняється ставити в поїзди, зокрема, вагони несправні, що загрожують безпеці руху та стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться; вагони, що завантажені понад їх вантажопідйомність; платформи та піввагони, що завантажені з порушенням технічних умов навантаження та кріплення вантажу на відкритому рухомому складі.

Відповідно до параграфа 19 розділу 1 Технічних умов навантаження та кріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення вантажів перевіряє Залізниця.

Пунктами 1.2., 2.1. Правил комерційного огляду поїздів та вагонів, затверджених наказом Укрзалізниці від 26.04.2006 № 152-Ц передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційного огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та відправляються з неї, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають та відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За вимогами зазначених статей підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту залізниць України.

Пунктом 3 розділу 2 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України 25.02.99 N 113, встановлено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а

(додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що надані позивачем акти загальної форми не засвідчують обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу у вагоні №56265242 та не можуть прийматися судом як належні та допустимі докази по справі, оскільки такі твердження спростовуються вищевикладеним.

Згідно п.4 Правил користування вагонами і контейнерами, відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання.

Вантажовласник повинен призначити для приймання і передачі повідомлень працівників; їхні прізвища та номери телефонів надаються начальнику станції.

Повідомлення про час подавання порожніх вагонів під навантаження не потребується, якщо вони використовуються для подвійних операцій.

Для запису повідомлень на станції ведеться "Книга повідомлень" (додаток 7).

Плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу (додаток 10), які оформляються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, Пам'ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, Пам'ятки про видачу/приймання контейнерів.

На станціях та під'їзних коліях із значним обсягом вантажної роботи облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними повинен провадитися з використанням персональних електронних обчислювальних машин за спеціально розробленою програмою.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди предявлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами пункту 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно пункту 9 розділу ІІІ Правил про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим звязком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Пунктом 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами врегульовано, що загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до прирортових станцій призначення, зазначаються а актах про затримку вагонів.

Відповідно до пунктів 1, 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334 (далі Правила складання) при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Пунктом 2 Правил видачі вантажів визначено, що крім повідомленні про прибуття вантажу начальник станції зобовязаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватись і без попереднього повідомлення.

Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (книга повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2, затверджена наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-ц) до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. №113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 15.03.1999 р. за №165/3458).

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), яка є чинною для України відповідно до Закону України "Про правонаступництво в Україні" та Віденської конвенції про правонаступництво держав.

Статтею 5 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) визначено, що при відсутності відповідних положень в цій Угоді, застосовується національне законодавство тієї країни, в якій повноважна особа реалізовує свої права.

Згідно статті 28 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) якщо виникають перепони для перевезення вантажу, що не залежать від перевізника, то він вирішує, чи запросити вказівку вантажовідправника або здійснити перевезення вантажу до станції призначення зі зміною первісного напрямку шляху. Якщо перевізник по незалежним від нього причинам не може здійснити перевезення вантажу зі зміною первісного напрямку шляху, продовжити перевезення або видачу вантажу отримувачу, він негайно вимагає вказівок відправника. Якщо перешкода до перевезення вантажу чи його видачі виникло по причинам, не залежним від перевізника, перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі і витрати, понесені ним у зв'язку з перешкодами, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством.

Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку передбаченому статтею 31 "Оплата провізних платежів та неустойок".

Згідно параграфу 1 статті 31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, оплата провізних платежів є обов'язком: відправника - перевізнику, що приймає участь у перевезенні, за виключенням перевізника, що видає вантаж, за здійснене ним перевезення; одержувача - перевізнику, який видає вантаж, за здійснене ним перевезення.

Якщо отримувач не прийняв вантаж і не скористався правами, передбаченими § 3 статті 25 «Зміна договору перевезення» та § 2 статті 26 «Видача вантажу», або не з'явився для отримання вантажу, то обов'язок сплатити провізні платежі за цим договором перевезення переводиться на відправника (§ 3 статті 31 Угоди).

Відповідно до параграфів 1, 2 статті 32 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов'язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано накопичувальних карток із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість; Відомостей плати за користування вагонами (контейнерами); не надано Книги повідомлень, Пам'яток про подавання/забирання вагонів, які оформляються після закінчення приймально-здавальних операцій; не надано Актів про затримку вагонів та Відомостей плати за маневрову роботу, що не дає можливості перевірити правильність пред»явленої до стягнення з відповідача плати.

Матеріали справи містять копії текстів телеграм, що свідчать про внутрішні повідомлення залізничних станцій щодо затримки вагону № 56265242 для усунення комерційної несправності та, у подальшому, направлення останнього за призначенням. В матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідача про затримку цього вагону і про виявлену комерційну несправність.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту понесення витрат, саме в пред'явленому до стягнення розмірі.

Крім того, як вже зазначалось судом, згідно відміток дорожньої відомості № 51025724, завантаження склябів у вагон № 56265242 здійснено засобами відправника (відповідача) згідно п.7.5.3 гл.3 Додатку 3 до УМЗВС, про що зазначено в графі 3 накладної, додатково вага кріплень - розпірних рамок була зазначена у графі 15 накладної.

Відповідно до параграфа 19 розділу 1 Технічних умов навантаження та кріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення вантажів перевіряє Залізниця. Пунктами 1.2., 2.1. Правил комерційного огляду поїздів та вагонів, затверджених наказом Укрзалізниці від 26.04.2006 № 152-Ц передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційного огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та відправляються з неї, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають та відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні.

Вантаж у вагоні був прийнятий залізницею до перевезення без будь-яких зауважень, у тому числі щодо кріплення вантажу у вагоні.

Отже, позивачем не доведено, що комерційна несправність вагону (відсутність кріплення вантажу - розпірних рамок) виникла саме з вини вантажовідправника - відповідача.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах рівності сторін та їх змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовляється у повному обсязі, тому судові витрати, пов'язані з розглядом цієї справи, покладаються на позивача згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 73 - 80, 86, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ" витрат, пов"язаних із затримкою вагону у сумі 18 542 грн. 42 коп. (вісімнадцять тисяч п"ятсот сорок дві гривні 42 коп.) відмовити.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2018.

Суддя Н.В. Величко