ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2018 р. Справа № 911/1647/17

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

про стягнення 24 107, 20 грн

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 01-22/7-373 від 26.12.2017);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. № 1-20-3673 від 15.09.2017).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі позивач) звернулося з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі відповідач) про стягнення 59 911,29 грн заборгованості, з яких: 55 728,80 грн боргу за електричну енергію згідно договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, який виник за період з січня 2017 року по березень 2017 року, 2 874,35 грн пені, 984 грн інфляційних втрат та 319,25 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2017 (суддя Третьякова О.О.) порушено провадження у справі № 911/1647/17 та призначено розгляд справи на 20.06.2017

У судовому засіданні 20.06.2017 представникам сторін оголошено про те, що у засіданні оголошено перерву до 27.06.2017.

У судовому засіданні 19.07.2017 представникам сторін оголошено про те, що у засіданні оголошено перерву до 31.07.2017.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2017 справу № 911/1647/17 передано до розгляду судді Горбасенку П.В., у звязку із перебуванням судді Третьякової О.О. з 26.07.2017 по 22.09.2017 у довгостроковій відпустці.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.07.2017 справу № 911/1647/17 прийнято до свого провадження суддею Горбасенком П.В. та призначено розгляд справи на 08.09.2017.

05.09.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог № 35-22/2-207 від 29.08.2017 (вх. № 18522/17), згідно якої останній в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 114 900, 10 грн заборгованості, з яких: 101 615, 84 грн боргу за електричну енергію згідно договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, який виник за період з січня 2017 року по липень 2017 року, 8 299, 77 грн пені, 4 007, 49 грн інфляційних втрат та 977, 00 грн 3 % річних. Вказана заява прийнята судом.

07.09.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 18758/17), згідно якого останній просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 911/2561/17 за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «Київцентраеро», Аеропорт до Державного підприємства «Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» про зобовязання відповідача укласти додаткову угоду № 4 до договору № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, якою передбачено скасування плати за перетікання реактивної енергії, з підстав ухилення останнього від укладення додаткової угоди, яка розглядається господарським судом Київської області. На підтвердження викладеного надано суду копію позовної заяви та ухвали господарського суду Київської області від 23.08.2017 у справі № 911/2561/17.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.09.2017 зупинено провадження у справі № 911/1647/17 до набрання законної сили рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2561/17.

07.02.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшло клопотання № 35-22/2-29 від 24.01.2018 (вх. № 2621/18), згідно якого представник позивача повідомив суд про те, що рішення господарського суду Київської області у справі № 911/2561/17, яке зумовило зупинення даної справи, не було оскаржено до Київського апеляційного господарського суду та набрало законної сили 25.11.2017, у звязку із чим просить суд поновити провадження у справі № 911/1647/17.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2018 поновлено провадження у справі № 911/1647/17 та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 02.03.2018.

19.06.2017 через канцелярію господарського суду Київської області надійшло клопотання № 3.4.1-05-827 від 19.06.2017 (вх. № 12533/17), згідно якого представник відповідача просив суд залучити до участі у справі Державну інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області (що надала пояснення № 31-15/17-218 від 22.12.2015 щодо розрахунків за реактивну електроенергію між позивачем та відповідачем) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки рішення може вплинути на її права та обовязки щодо відповідача.

25.01.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог № 35-22/2-22 від 19.01.2018 (вх. № 1608/18), згідно якої представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України кошти у розмірі 191 909, 60 грн, з яких: 167 799, 70 грн сума основного боргу, 16 083, 33 грн пеня, 1 843, 73 грн 3% річних та 6 180, 14 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору, яка прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2018 у задоволенні клопотання відповідача про залучення Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відмовлено та відкладено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 30.03.2018.

20.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог № 35-22/2-90 від 16.03.2018 (вх. № 5539/18), згідно якої представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України кошти у розмірі 24 107, 20 грн, з яких: 16 083, 33 грн пеня, 1 843, 73 грн 3% річних та 6 180, 14 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору (т. 3 а.с. 123-130), яка прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.03.2018 закрито підготовче засідання у справі № 911/1647/17 та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 13.04.2018.

У судовому засіданні 13.04.2018 представник позивача повністю підтримав задоволення позовних вимог, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

04.06.2010 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (власник мереж) та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (споживач) укладено договір про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47, згідно якого власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1. цього договору.

Відповідно до пп. 4.1.1. договору споживач зобовязується здійснювати оплату: за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електромереж згідно з додатком № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» (за умови середньомісячного споживання активної електроенергії більше 5000 кВт/год); за технічне обслуговування електричних установок споживача (у разі письмового звернення споживача щодо необхідності проведення обслуговування та при можливості власника мереж, а також при умові укладання додаткової угоди до договору).

Облік активної та реактивної енергії у споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж власника мереж, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ (п. 7.1. договору).

Пунктом 7.3. договору встановлено, що на підставі показників засобів обліку електричної енергії у терміни, передбачені додатком № 6 «Порядок зняття показників розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку», споживачем та власником мереж оформлюються такі документи: акт про обсяг переданої споживачу електричної енергії; акт результатів замірів електричної потужності.

Відповідно до п.п. 10.8. та 10.9. договору цей договір діє з 18.11.2009 до 18.11.2010. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарній рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

29.12.2012 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (власник мереж) та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (споживач) укладено додаткову угоду № 1 до договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, згідно якої розділ 7 договору доповнено пунктами 7.6., 7.7., 7.8.

Згідно з пунктами 7.6. та 7.7. договору власник мереж щомісяця виставляє споживачу за звітний місяць: рахунок; акт приймання передачі (про перетікання реактивної електроенергії); акт приймання-здачі виконаних послуг. Споживач з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії власника мереж рахунок та акти. Сплата рахунків проводиться споживачем до 20 числа того ж місяця. Акти споживач зобовязаний підписати та повернути в бухгалтерію власника мереж протягом 5-ти днів з дати їх отримання. Якщо протягом 5-ти днів акти не будуть повернуті власнику мереж, вони вважаються підписаними сторонами. Акти підписуються керівниками сторін або призначеними ними уповноваженими особами за умови надання іншій стороні копії документу про надання таких повноважень.

Суд встановив, що на виконання договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010 позивачем з січня 2017 по березень 2017 надавались відповідачу послуги з технічного забезпечення електропостачання на загальну суму 55 728, 80 грн, що підтверджується актами приймання-здачі виконаних послуг згідно з договором (т. 1 а.с. 152, 156, 160).

Також позивачем для оплати виставлено відповідачу рахунки-фактури від 31.01.2017, 28.02.2017 та 31.03.2017 на загальну суму 55 728, 80 грн (т. 1 а.с. 151, 155, 159), які залишилися неоплаченими останнім.

Вказані акти приймання-здачі виконаних послуг та рахунки-фактури були отримані представником відповідача 10.03.2017, 30.03.2017 та 18.04.2017 відповідно, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями (т. 1 а.с. 164, 166, 168) та підписаним представником відповідача реєстром виданих/отриманих оригіналів документів (т. 1 а.с. 164).

Разом із листами № 341-05-243 від 15.03.2017, № 341-05-319 від 03.04.2017 та № 341-05-380 від 21.04.2017, відповідачем повернуто позивачу вказані акти приймання-здачі виконаних послуг та рахунки-фактури без погодження та оплати (т. 1 а.с. 169-171).

Зважаючи на те, що в порушення взятих на себе зобовязань, передбачених п.п. 4.1. та 7.7. договору, рахунки за надані з січня по листопад 2017 року послуги перетікання реактивно енергії не сплачувались, що підтверджується актами приймання-здачі виконаних послуг та рахунками-фактурами № 898/257 від 30.04.2017, № 898/288 від 31.05.2017, № 898/365 від 30.06.2017, № 898/436 від 31.07.2017, № 898/499 від 31.08.2017, № 898/565 від 30.09.2017, № 898/650 від 31.10.2017, № 898/671 від 30.11.2017, борг відповідача перед позивачем станом на 12.01.2018 склав 191 909, 60 грн заборгованості, з яких: 167 799, 70 грн боргу за надані згідно договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010 послуги, який виник у період з січня по листопад 2017 року, 16 083, 33 грн пені, 6 180, 14 грн інфляційних втрат та 1 843, 73 грн 3 % річних.

Судом встановлено, що відповідач після порушення провадження у справі (02.06.2017) сплатив позивачу 167 799, 70 грн, що підтверджується банківською випискою від 08.02.2018 (т. 3 а.с. 143-144), внаслідок чого, борг відповідача перед позивачем за надані на підставі договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010 послуги, на момент прийняття судового рішення відсутній, що підтверджується банківською випискою від 08.02.2018 (т. 3 а.с. 143-144) та не спростовано відповідачем.

Предметом позову, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (т. 3 а.с. 123-144), є вимоги про стягнення 16 083, 33 грн пені, 1 843, 73 грн 3 % річних та 6 180, 14 грн інфляційних втрат.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг.

Частиною першою ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1. договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010 позивач надав відповідачу послуги перетікання реактивно енергії у період з січня по листопад 2017 року, що підтверджується актами приймання-здачі виконаних послуг та рахунками-фактурами № 898/257 від 30.04.2017, № 898/288 від 31.05.2017, № 898/365 від 30.06.2017, № 898/436 від 31.07.2017, № 898/499 від 31.08.2017, № 898/565 від 30.09.2017, № 898/650 від 31.10.2017, № 898/671 від 30.11.2017, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 167 799, 70 грн; відповідач після порушення провадження у справі (02.06.2017) сплатив позивачу 167 799, 70 грн, що підтверджується банківською випискою від 08.02.2018 (т. 3 а.с. 143-144), внаслідок чого, борг відповідача перед позивачем за надані на підставі договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010 послуги, на момент прийняття судового рішення відсутній, що підтверджується банківською випискою від 08.02.2018 (т. 3 а.с. 143-144) та не спростовано відповідачем.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, доводи відповідача щодо невизнання виставлених рахунків-фактури за договором про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010 та безпідставного отримання позивачем коштів в сумі 167 799, 70 грн спростовано, оскільки, відповідачем погашено заборгованість у повному обсязі без зауважень та застережень.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до додатку № 5 від 29.12.2012 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії», який є невідємною частиною договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, підписаного та скріпленого печатками обох сторін договору, порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії, в тому числі генерація реактивної електроенергії, погоджено обома сторонами договору.

У звязку з простроченням виконання відповідачем грошового зобовязання за договором про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, позивачем за період з 21.02.2017 по 12.01.2018 нарахована пеня в сумі 16 083, 33 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 8.2.1. (зміненим додатковою угодою № 1 від 29.12.2012) договору сторонами погоджено, що у разі внесення платежів, передбачених п. 7.7. договору, з порушенням встановленого строку, споживач сплачує власнику мереж пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Враховуючи вищевикладене, періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (т. 3 а.с. 131-132), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 21.02.2017 по 12.01.2018 становить загалом 16 083, 33 грн. Відтак, вимога про стягнення 16 083, 33 грн пені є такою, що підлягає задоволенню судом.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про технічне забезпечення електропостачання споживача № 02.1.2-14/25-47 від 04.06.2010, позивачем за період з 21.02.2017 по 12.01.2018 нараховано 6 180, 14 грн інфляційних втрат та 1 843, 73 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (т. 3 а.с. 131-132), арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 21.02.2017 по 12.01.2018 становить 6 599, 44 грн інфляційних втрат та 1 846, 31 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 6 180, 14 грн інфляційних втрат та 1 843, 73 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 16 083, 33 грн пені, 6 180, 14 грн інфляційних втрат та 1 843, 73 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08300, Київська обл., місто Бориспіль, Аеропорт; ідентифікаційний код 19477064) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) 16 083 (шістнадцять тисяч вісімдесят три гривні) 33 коп. пені, 1 843 (одну тисячу вісімсот сорок три гривні) 73 коп. 3 % річних, 6 180 (шість тисяч сто вісімдесят гривень) 14 коп. інфляційний втрат та 2 878 (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено: 17.04.2018

Суддя П.В.Горбасенко