ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/2315/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2017 (суддя Карпечкін Т.П.) та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 (головуючий: Гаврилюк О.М., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В.)

за позовом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Градострой",

про стягнення 233 109,98 грн.,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.08.2017, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017, позовну заяву Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області скеровано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

09.11.2017 (згідно реєстраційного штампу КАГС) Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 до Вищого господарського суду України.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 у справі №911/2315/17 та передати справу для розгляду по суті до Господарського суду Київської області.

На підставі пункту 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) та за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017 вказану касаційну скаргу разом зі справою № 911/2315/17 передано до Касаційного господарського суду.

15.02.2018 касаційна скарга була отримана Касаційним господарським судом у складі Верховного суду.

15.02.2018 за результатом автоматизованого розподілу справи була визначена колегія суддів: головуючий Кушнір І.В., судді Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

Відповідно до положень підпунктів 4, 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) зазначена касаційна скарга підлягає розгляду спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

26.02.2018 суд постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження та розгляд касаційної скарги у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 20.03.2018 з Господарського суду міста Києва було витребувано матеріали справи №911/2315/17.

Матеріали справи №911/2315/17 надійшли до Верховного Суду 02.04.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" (скаржник, відповідач) мотивує свою касаційну скаргу тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та не виправив порушення, допущені судом першої інстанції.

Скаржник вважає, що в даному випадку відповідачем є звичайне господарське товариство, а земельна ділянка, передана в оренду, знаходиться на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Київської області, відтак цей спір має виключну підсудність і повинен розглядатись Господарським судом Київської області, однак суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні апеляційної скарги, зазначивши, що предметом даного спору є не стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, а стягнення заборгованості за договором переводу боргу.

На думку відповідача, такий висновок свідчить про порушення приписів ст.43 ГПК України, оскільки в позовній заяві прямо зазначено, що за договором про переведення боргу №07/15 ТОВ "Будкапіталс" взяло на себе грошові зобов'язання за договором оренди земельної ділянки від 27.12.2005, а саме зобов'язання щодо сплати орендної плати замість попереднього орендаря - ТОВ "Градострой".

У п.1 договору про переведення боргу зазначено, що ним регулюються відносини, пов'язані із заміною сторони у договорі оренди земельної ділянки, отже, предметом спору в даній справі є не стягнення заборгованості за договором про переведення боргу, а стягнення визначеної заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 27.12.2005, яку було переведено на ТОВ "Будкапіталс". При цьому, переведення боргу з ТОВ "Градострой" на ТОВ "Будкапіталс" не змінило статус цієї заборгованості, вона як була, так і залишилась заборгованістю за оренду земельної ділянки, саме так вона обліковується у позивача.

Позивач та третя особа відзивів на касаційну скаргу не надали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, доходить висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено та як вбачається з матеріалів справи, до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 583 від 24.07.2017 Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Градострой" про стягнення 233 109,98 грн.

Ухвала Господарського суду Київської області від 02.08.2017 у справі № 911/2315/17, якою вказану позовну заяву та додані до неї документи скеровано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва, мотивована тим, що предметом розгляду даного спору є саме Договір про переведення боргу № 07/15 від 26.02.2015 року, а не Договір оренди земельної ділянки від 27.12.2005 року, як стверджує позивач, оскільки усі позовні вимоги заявлені саме у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем Договору про переведення боргу № 07/15 від 26.02.2015 року. Таким чином, враховуючи, що у відповідності до ч.2 ст.15 Господарського процесуального кодексу України територіальна підсудність справи визначається за місцезнаходженням відповідача, який знаходиться за адресою: 03126, м. Київ, вул. Академіка Стражеско, 3А (Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № станом на 02.08.2017 року), даний спір про стягнення заборгованості з відповідача за Договором про переведення боргу № 07/15 від 26.02.2015 року повинен розглядатися Господарським судом міста Києва.

Суд апеляційної зазначив, що як вбачається із матеріалів оскарження, рішенням Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 35-ї сесії шостого скликання № 6 від 28.05.2015, надано ТОВ "Градострой" і ТОВ "Будкапіталс" дозвіл на заміну орендаря земельної ділянки площею 3,1141га, кадастровий номер :01:012:0025, у зв'язку із тим, що ТОВ "Градострой" мало заборгованість з орендної плати за користування даною земельною ділянкою, а ТОВ "Будкапіталс" взяло на себе зобов'язання зі сплати даного боргу, уклавши договір про переведення боргу за № 07/15 від 26.02.2015 та договір про заміну сторони (орендаря) за договором оренди земельної ділянки від 27.12.2005, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори 17.06.2015 за реєстровим № 1-892.

Таким чином, відповідачем укладено договір про переведення боргу, який виник внаслідок невиконання третьою особою зобов'язань за договором оренди земельної ділянки.

Однак, як вказує позивач у позовній заяві, заборгованість відповідача перед позивачем виникла не за порушення зобов'язань за договором оренди земельної ділянки, а за договором про переведення боргу за № 07/15 від 26.02.2015, у зв'язку із чим Київський апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що позовну заяву та додані до неї документи необхідно скерувати за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Київський апеляційний господарський суд вказав на те, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором про переведення боргу, і саме ця заборгованість є предметом спору у справі № 911/2315/17.

Враховуючи викладене, обставини та п.1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України 17.05.2011 № 6, на які скаржник посилається як на підставу для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 02.08.2017 у справі № 911/2315/17, колегія суддів визнала безпідставними.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 02.08.2017 у справі № 911/2315/17 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" відсутні.

Частиною 9 ст. 16 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) встановлено, що справи у спорах, передбачених пунктом 6 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням об'єктів земельних відносин або основної їх частини, за винятком справ, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із п.6 ч. 1 ст.12 ГПК України справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1. ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.12.2005 між Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Градострой" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,1141 га (сільськогосподарські землі-рілля), розташованої на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Київської області, в межах населеного пункту, за адресою: село Михайло-Рубежівка, Києво-Святошинського району Київської області, вулиця Кірова, під №22, кадастровий номер земельної ділянки :01:012:0025.

Відповідно до п.2.1. вказаного Договору оренда земельної ділянки провадиться з оплатою у розмірі, що дорівнює 2 % від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на рік на рахунок Орендодавця щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

05.05.2015 укладено між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

26.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Градострой" (Первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" (Новий боржник) та Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (Кредитор) укладено договір №07/15 про переведення боргу, відповідно до п.1 якого цим договором регулюються відносини, пов'язані із заміною сторони (Первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору оренди земельної ділянки від 27.12.2005.

Згідно з п.п.2-3 Договору №07/15 про переведення боргу Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов'язання), що виникло на підставі Договору у розмірі 302563,71 грн. без ПДВ та на підставі Акту у розмірі 32728,29 грн. без ПДВ. Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником і підписуючи з свого боку цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Рішенням Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 35-ї сесії шостого скликання № 6 від 28.05.2015, надано ТОВ "Градострой" і ТОВ "Будкапіталс" згоду на внесення змін до договору оренди від 27.12.2015 та додаткової угоди до договору оренди від 05.05.2015 між Михайло-Рубежівською сільською радою та ТОВ "Градострой", та надано дозвіл на заміну сторони (орендаря) ТОВ "Градострой" на ТОВ "Будкапіталс" за взаємною згодою на строк та на умовах, визначених договором оренди та додаткової угоди до нього, враховуючи, що ТОВ "Градострой" має заборгованість по орендній платі, а ТОВ "Будкапіталс" взяло на себе зобов'язання згідно договору за № 07/15 від 26.02.2015.

17.06.2015 між Михайлівсько-Рубежівської сільської радою Києво-Святошинського району Київської області (Орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Градострой" (Первісний Орендар), Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" (Новий Орендар) укладено договір про заміну сторони в договорі оренди земельної ділянки, посвідченому Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 27 грудня 2005 року за реєстровим №1-3778.

З урахуванням зазначеного суд вважає обґрунтованими доводи скаржника, що предметом спору у справі №911/2315/17 є не стягнення заборгованості за договором про переведення боргу, а стягнення визначеної заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 27.12.2005, яку було переведено на ТОВ "Будкапіталс". При цьому, переведення боргу з ТОВ "Градострой" на ТОВ "Будкапіталс" не змінило статус цієї заборгованості, вона як була, так і залишилась заборгованістю зі сплати орендної плати за оренду земельної ділянки.

Оскільки земельна ділянка загальною площею 3,1141 га (сільськогосподарські землі-рілля), заборгованість зі сплати орендної плати за яку є предметом розгляду справи №911/2315/17, розташована на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Київської області, в межах населеного пункту, за адресою: село Михайло-Рубежівка, Києво-Святошинського району Київської області, вулиця Кірова, під №22, суд касаційної інстанції доходить висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності Господарським судом Київської області.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Згідно з п.6, ч.1,ч.2, ч.6 ст.310 зазначеного Кодексу:

"1. Судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

6) судове рішення ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

2. Судове рішення, ухвалене судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), не підлягає скасуванню, якщо учасник справи, який подав касаційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

6. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі."

Відповідно до ч.4 ст.304 наведеного Кодексу:

"У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції."

За таких обставин колегія суддів вважає доводи касаційної скарги правомірними та обґрунтованими, а оскаржувані у справі ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 у справі №911/2315/17 такими, що винесені з порушенням норм процесуального права, тому вказані судові рішення підлягають скасуванню, з направленням справи на розгляд до Господарського суду Київської області.

У зв'язку зі скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи для продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст.300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкапіталс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 у справі №911/2315/17 задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 у справі №911/2315/17 скасувати повністю, справу направити на розгляд до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський