УХВАЛА

10 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/11837/17

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017

та на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017

за позовом Громадської організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства"

до 1. Вінницької обласної ради

2. Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1. Громадська організація "Асоціація спортивної боротьби Вінницької області"

2. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус"

про визнання протиправною бездіяльності та визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 26.02.2018 касаційну скаргу Громадської організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" повернуто без розгляду у зв'язку з відсутністю доказів щодо наявності у представника заявника статусу адвоката.

20.03.2018 Громадська організація "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" повторно звернулась із касаційною скаргою через Київський апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що представник позивача вважав, що відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України буде достатньо для відкриття касаційного провадження, оскільки реєстр має відкритий доступ. До касаційної скарги при цьому додано, зокрема, докази повноваження адвоката, а саме - копію договору на надання правової допомоги від 17.01.2018, копію ордеру від 17.01.2018.

Відповідно до частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що представник позивача вважав, що відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України буде достатньо для відкриття касаційного провадження, оскільки реєстр має відкритий доступ.

Із матеріалів справи вбачається, що вперше представник заявника звертався із касаційною скаргою на підставі довіреності б/н від 17.07.2017 відповідно до якої він представляв інтереси в місцевому та апеляційному господарських судах та із матеріалів справи не вбачається, що таке представництво ним здійснювалося як адвокатом, та вбачається, що він представляв інтереси учасника справи як фізична особа.

При цьому, згідно приписів частини 7 статті 28 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, тобто у період, коли таке представництво здійснювалося, повноваження адвоката як представника підтверджувалися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково мав додаватися витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг мав засвідчуватися підписом сторін договору.

Відтак відсутність у матеріалах справи передбачених у частині 7 статті 28 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, документів, не давало правових підстав зробити обґрунтований висновок про те, що представництво учасника справи в особі ОСОБА_2 здійснювалося як адвокатом.

Представник заявника обґрунтовуючи подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мав враховувати і положення пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції України (в редакції Закону №1401), статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Крім того, ухвалу Верховного суду від 26.02.2018 направлено сторонам у справі 27.02.2017, а повторно заявник звернувся із касаційною скаргою 20.03.2018, тобто майже через місяць з дати прийняття ухвали.

Отже, незважаючи на встановлений законом двадцятиденний строк на оскарження судового рішення недоліки вперше поданої касаційної скарги усувалися у строк, що перевищує строк касаційного оскарження, незважаючи на те що усунення таких недоліків потребує менше часу ніж на підготовку подачі касаційної скарги, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, в силу наведеного визнаються неповажними.

При цьому у клопотанні не зазначено, із-за яких саме причин заявник усував недоліки у строк, що перевищує строк касаційного оскарження.

Таким чином слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Вищевказане свідчить, що можливість подання касаційної скарги без порушень норм чинного законодавства залежала виключно від самого скаржника і його представника.

Враховуючи викладене, доводи, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження Суд визнає неповажними.

Згідно із частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 цього Кодексу, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 292 вказаного Кодексу передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином для усунення недоліків касаційної скарги заявнику необхідно навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

За вказаних обставин виходячи із положень статей 292, 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) заявнику належить усунути зазначені вище недоліки касаційної скарги протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду касаційної інстанції, та надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення йому цієї ухвали суду.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Громадської організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" залишити без руху до 10.05.2018.

2. Встановити Громадській організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Громадській організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення їй даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи надати на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський