ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1814/17

за заявою розпорядника майна ПАТ «Васильківхлібопродукт» арбітражного керуючого ОСОБА_1

відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП-Агро» (09603, Київська обл., смт Рокитне, вул. Ентузіастів, 6; )

та відповідача 2 Публічного акціонерного товариства «Васильківхлібопродукт» (09600, Київська обл., смт Рокитне, вул. Вокзальна, 222; )

про визнання правочину недійсним

в межах справи № 911/1814/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПП», Київська обл.., смт Рокитне () - Кредитор

до Публічного акціонерного товариства «Васильківхлібопродукт», Київська обл., смт Рокитне () - Боржник

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

без виклику учасників у справі

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1814/17 за заявою ТОВ «Агро-СПП» про банкрутство ПАТ «Васильківхлібопродукт», прийнята до розгляду ухвалою суду від 19.06.2017 за загальною процедурою банкрутства, передбаченою Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2017 порушено провадження у даній справі; введено процедуру розпорядження майном ПАТ «Васильківхлібопродукт» та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1; попереднє засідання господарського суду призначено на 19.09.2017; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою суду від 30.01.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів Боржника, вирішено інші процедурні питання у справі.

На даний час провадження у справі перебуває в судовій процедурі розпорядження майном Боржника; підсумкове засідання у справі призначене на 24.04.2018.

03.04.2018 до суду надійшла заява розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02.04.2018 № 02-20/101 (вх. № 6537/18) до відповідачів ТОВ «СПП-Агро» та ПАТ «Васильківхлібопродукт» про визнання правочину недійсним в порядку ст. 20 Закону про банкрутство та ст. 203, 215 ЦК України.

В заяві розпорядник майна Боржника просить суд визнати недійсною угоду № ВА-СПП/23-032017 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.03.2017, укладену між ПАТ «Васильківхлібопродукт» та ТОВ «СПП-Агро».

Дослідивши подану заяву з доданими документами, суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подачу відповідної заяви про визнання договорів недійсними підлягає сплаті судовий збір у сумі 3524,00 грн.

Судом встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 до заяви про визнання договорів недійсними не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, розпорядником майна Боржника до заяви додано клопотання від 02.04.2018 № 02-20/102 про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши вказане клопотання суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотання арбітражний керуючий ОСОБА_1, посилаючись на ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що ухвалою суду від 02.08.2017 встановлено оплату послуг арбітражного керуючого на період виконання повноважень розпорядника майна ПАТ «Васильківхлібопродукт» в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень, та враховуючи розмір податків і зборів, що підлягають сплаті арбітражним керуючим з суми отриманої винагороди, а також інших витрат у справі про банкрутство, розпорядник майна не має можливості сплатити судовий збір за розгляд зазначеної заяви, поданої в інтересах Боржника та кредиторів.

Також арбітражний керуючий ОСОБА_1 зазначає, що ініціюючим кредитором з січня 2018 року не виконується обовязок щодо сплати грошової винагороди арбітражного керуючого; не виконується рішення зборів кредиторів та ухвали суду у даній справі щодо відшкодування витрат розпорядника майна, а також авансування витрат.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд за наявності визначених умов, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як зазначено вище, розпорядник майна Боржника просить суд врахувати його майновий стан та неможливість сплати судового збору за подання даної заяви.

В той же час судом встановлено, що комітетом кредиторів у даній справі було прийнято рішення (протокол № 1 від 19.02.2018), яким затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат розпорядника майна у сумах: 39446,00 грн. грошової винагороди і 4980,40 грн. витрат; погоджено оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_1 та відшкодування його витрат у визначених сумах, за рахунок коштів ініціюючого кредитора ТОВ «Агро-СПП»; вирішено створити фонд для авансування (відшкодування) витрат розпорядника майна Боржника за рахунок коштів ініціюючого кредитора ТОВ «Агро-СПП».

На підставі зазначеного рішення комітету кредиторів ухвалою суду від 27.02.2018 у даній справі затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат розпорядника майна ПАТ «Васильківхлібопродукт» у вказаних вище сумах; погоджено створення фонду для авансування (відшкодування) витрат розпорядника майна ПАТ «Васильківхлібопродукт» за рахунок коштів ініціюючого кредитора ТОВ «Агро-СПП».

Згідно ч. 6 ст. 115 Закону про банкрутство, кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Судом встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано жодних доказів на підтвердження його майнового стану, зокрема підтвердження обєктивної неможливості сплати судового збору.

Твердження арбітражного керуючого ОСОБА_1 про ухилення ініціюючого кредитора від оплати послуг розпорядника майна Боржника, а також про невиконання рішення комітету кредиторів щодо фонду авансування витрат арбітражного керуючого, не підтверджені жодними доказами.

При цьому суд зазначає, що нездійснення комітетом кредиторів авансування витрат не є підставою для звільнення розпорядника майна Боржника від сплати судового збору, оскільки, як вже зазначено вище, арбітражним керуючим ОСОБА_1 не підтверджено жодними доказами неможливість здійснити відповідні витрати в сумі 3524,00 грн. та в подальшому заявити відповідні витрати до відшкодування за рахунок фонду для авансування (відшкодування) витрат розпорядника майна.

Беручи до уваги зазначене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, як необґрунтованого.

Статтею 9 Закону про банкрутство визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 1 статті 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як зазначено вище, арбітражним керуючим ОСОБА_1 до заяви про визнання договорів недійсними не додано доказів сплати судового збору, подане клопотання про звільнення від сплати судового збору залишене судом без задоволення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про залишення заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02.04.2018 № 02-20/101 без руху та зобовязує заявника у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, усунути виявлені недоліки поданої заяви, а саме надати суду докази оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, зокрема у сумі 3524,00 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу арбітражного керуючого ОСОБА_1 на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, вказана заява буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

Керуючись ст. 164, 174, 232-235 ГПК України, ст. 10, 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02.04.2018 № 02-20/102 про звільнення від сплати судового збору.

2. Заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02.04.2018 № 02-20/101 (вх. № 6537/18) про визнання правочину недійсним залишити без руху.

3. Зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_1 в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, усунути виявлені недоліки заяви від 02.04.2018 № 02-20/101 (вх. № 6537/18) про визнання правочину недійсним, а саме надати господарському суду Київської області докази оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, зокрема в сумі 3524,00 грн.

4. Копію ухвали надіслати арбітражному керуючому ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо відповідно ст. 254, 255 ГПК України.

Дата підписання ухвали 04.04.2018.

Суддя С.Ю. Наріжний