КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. Справа№ 910/21451/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі:Ігнатюк Г.В.
за участю представників:

від позивача: Козленко Д.М. (довіреність №44-05 від 09.01.2018)

від відповідача: Льохіна Г.В.(довіреність №б/н від 08.02.2018)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервісна компанія «Еско Україна»
на рішеннягосподарського суду міста Києва від 14.12.2017 (дата підписання - 19.12.2017, суддя Демидов В.О.)
у справі№910/21451/17
за позовомДержавного спеціалізованого підприємства «Екоцентр»
дотовариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервісна компанія «Еско Україна»
про стягнення 91114,38 грн,-

В С Т А Н О В И В :

Державне спеціалізоване підприємство «Екоцентр» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосовісна компанія «Еско Україна» (далі - відповідач) про стягнення 91114,38 грн. боргу, з яких 90880,08 грн. основного боргу та 234,30 грн. 1,5% річних, за невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати послуг за договором від 17.01.2017 №30/17 за надані у червні та липні 2017 року послуги.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.12.2017 позов Державного спеціалізованого підприємства «Екоцентр» до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервісна компанія «Еско Україна» про стягнення 91114,38 грн. задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача 90880,08 грн. боргу, 234,30 грн. 1,5% річних та 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції зазначив на те, що відповідно до затверджених сторонами обсягів радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «Еско Україна» на 2017 рік позивачем проводились роботи з оперативного індивідуального дозиметричного контролю, вартість яких за період червень -липень 2017 року склала 90 880,08 грн., зазначені кошти відповідачем сплачені не були, акти прийому - передачі виконаних робіт не повернуті. Також, у зв'язку з невиконням умов договору № 30/17 від 17 січня 2017 року та на підставі вимог ст. 625 ЦК України та п. 7.4. договору стягнув 1,5 проценти річних у розмірі 234 ,30 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не замовляв у позивача послуги у червні, липні 2017 року, не отримував від позивача акти виконаних робіт від 01.08.2017 №168 на суму 30085,75 грн. та 14.08.2017 №200 на суму 30085,75 грн., а погоджені «Обсяги радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «Еско Україна» стосуються договору №29/17 від 17.01.2017, а не №30/17 від 17.01.2017. Таким чином, на думку відповідача позивач безпідставно вимагає сплатити борг за надані послуги за актами виконаних робіт від 01.08.2017 №168 на суму 60 794, 33 грн. та 14.08.2017 №200 на суму 30085,75 грн., оскільки він їх не замовляв і не отримував.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження , зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017.

18.01.2018 відповідач подав клопотання про виправлення описки в апеляційній скарзі щодо зазначення номеру справи.

06.02.2018 позивач надав відзив на апеляційну скаргу, а якому зазначив, що відповідачем було отримано акти виконаних робіт від 01.08.2017 №168 на суму 60 794,33 грн. та від 14.08.2017 №200 на суму 30085,75 грн., а надання послуг за договором від 17.01.2017 №30/17 підтверджується погодженими «Обсягами радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «Еско Україна» до договору від 17.01.2017 №29/17, які розповсюджуються на всі надані позивачем послуги.

08.02.2018 відповідач надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи договору від 17.01.2017 №29/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 розгляд апеляційної скарги відповідача призначено на 27.02.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 оголошено перерву до 20.03.2018 у зв'язку з неявкою представника позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 оголошено перерву до 03.04.2018.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.04.2018 року підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, в позові відмовити.

Представник позивача вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим , підстави для його скасування відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.01.2017 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір №30/17 (далі - договір), згідно з яким замовник доручає, а виконавець зобов'язується провести відбір проб на території замовника та надати послуги, у відповідності до заявок замовника та калькуляції вартості послуг (додаток №1), який є невід'ємною частиною договору (п.1.1 договору).(а.с.16)

Замовник, в свою чергу, оплачує надані виконавцем послуги на підставі актів наданих послуг, підписаних обома сторонами (п.1.2 договору).

Фактична вартість наданих послуг за договором визначається виходячи з фактично наданого виконавцем та прийнятого замовником обсягу послуг та узгодженої сторонами вартості (п.3.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору підставою для проведення оплати за надані виконавцем та прийняті замовником послуги є підписаний сторонами акт наданих послуг.

За умовами п. 4.2 договору оплата замовником наданих послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця після затвердження сторонами акта наданих послуг протягом 10 календарних днів.

Місце надання послуг: вул. Шкільна, буд. 6, м. Чорнобиль, Київська область. Надання послуг за договором в цілому підтверджується складеним у двох примірниках актом наданих послуг (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. п. 5.2, 5.3 договору виконавець не пізніше 5 робочих днів передає замовнику підписаний акт наданих послуг, а замовник протягом 5 робочих днів із дня одержання акта наданих послуг, підписаного виконавцем, направляє виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову. У мотивованій відмові від підтвердження отримання послуг замовник зазначає перелік недоліків, які виконавець повинен усунути за власний рахунок і строки їх усунення.

Пунктом 6.1.1 вищевказаного договору сторони передбачили, що замовник зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату за отримані послуги за актом наданих послуг відповідно до умов цього договору.

За вимогами п. 7.4 договору, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання за цим договором замовник на вимогу виконавця повинен сплатити 1,5% річних від простроченої суми оплати.

Договір вважається укладеним після підписання сторонами та скріплення печатками, з дати підписання останньою стороною і діє до 31.12.2017, в частині фінансових зобов'язань - до повного їх виконання сторонами (п. 10.1 договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили калькуляцію вартості послуг.(а.с.19)

В зв'язку з відсутністю оплати послуг відповідачем позивач направив претензію від 16.08.2017 №42-1054, в якій вимагав сплатити борг в сумі 90880,08 грн.(а.с.25)

30.08.2017 відповідач надав відповідь № 5153, в якій вказав, що ТОВ «Енергосервісна компанія «Еско Україна» в червні та липні 2017 року не замовляло послуг у позивача, тому вимога сплатити борг в сумі 90880,08 грн. є необґрунтованою. (а.с.26)

Позивач посилаючись на невиконання відповідачем умов договору № 30/17 від 17 січня 2017 року в частині оплати відповідачем наданих послуг звернувся до суду першої інстанції з позовними вимогами про стягнення 91114,38 грн. боргу, з яких 90880,08 грн. основного боргу та 234,30 грн. 1,5% річних. При цьому, в якості доказів надання послуг надав не підписані в двохстороньому порядку акти виконаних робіт від 01.08.2017 №168 на суму 60 794,33 грн. та від 14.08.2017 №200 на суму 30 085,75 грн., обсяги радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «Еско Україна» до договору від 17.01.2017 №29/17, довідки про кількість відібраних проб від 07.09.2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції , на підставі наданих позивачем доказів, прийшов до висновку про те, що послуги з дозиметричного контролю за договором № 30/17 від 17 січня 2017 року було виконано, проте, відповідач не виконав зобов'язання щодо своєчасної оплати наданих послуг. Також, у зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань щодо сплати наданих послуг та на підставі п. 7.4. договору стягнув півтора відсотки річних від простроченої суми в розмірі 234,30 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як унормовано вимогами статті 901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже зазначалося вище між сторонами був укладений договір про надання послуг № 30/17 від 17 січня 2017 року .

Суд першої інстанції при винесенні рішення про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі посилався на те, що надання послуг за договором № 30/17 від 17 січня 2017 року підтверджується обсягами радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «ЕСКО -Україна» на 2017 рік (а.с. 20-24) , актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 01.08.2017 року № 168 (а.с. 31), від 14.08.2017 року № 200 (а.с. 32) та, також, довідкою відділу контролю навколишнього середовища ДСП «Екоцентр» (а.с. 33.), однак колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Частиною 3 ст.13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У частинах 1-3 ст.74 ГПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.76,79 ГПК України).

Отже, суд дає самостійну оцінку доказам на підставі чинного законодавства і не зв'язаний позицією сторін.

Як видно з матеріалів справи, а саме за змістом договору №30/17 послуги надаються виконавцем у відповідності до заявок замовника (п.1.1 договору).

Як пояснив представник апелянта в судовому засіданні, заявок щодо надання послуг в період червень та липень 2017 року позивачу не надавав, в свою чергу належних та допустимих доказів отримання заявок на надання послуг в період червень, липень 2017 року представник Державного спеціалізованого підприємства «Екоцентр» суду не надав.

Відповідно до договору №30/17 підставою для проведення оплати за надані виконавцем та прийняті замовником послуги є підписаний сторонами акт наданих послуг. Виконавець не пізніше 5 робочих днів передає замовнику підписаний акт наданих послуг, а замовник протягом 5 робочих днів із дня одержання акта наданих послуг, підписаного виконавцем, направляє виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів надсилання та отримання відповідачем актів виконаних робіт від 01.08.2017 №168 на суму 60 794,33 грн. та від 14.08.2017 №200 на суму 30085,75 грн. (надсилання поштою чи надання наручно представнику відповідача).

При цьому необґрунтованими є твердження позивача про те, що представник відповідача 22.11.2017 наручно отримав акти виконаних робіт від 01.08.2017 №168 та від 14.08.2017 №200, оскільки доказів зазначеного матеріали справи не містять.

Відносно посилання представника позивача на те, що виконання робіт підтверджується «Обсягами радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «Еско Україна» до договору від 17.01.2017 №29/17, колегія суддів вважає зазначене твердження необґрунтованим, оскільки як видно зі змісту титульного листа вищевказаних Обсягів раціаційно - дозиметричного контролю ТОВ «ЕСКО Україна» на 2017 рік (а.с. 20), погоджених сторонами, останні відносяться до іншого договору , а саме договору № 29/17 від 17.01.2017 року, існування якого не заперечується сторонами.

Щодо зазначення на «Обсягах радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «Еско Україна» договору №29/17 замість №30/17 позивач у судовому засіданні припустив, що це була описка.

Проте колегія суддів зазначає, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, оскільки вони не є фактичними даними в розумінні ст.76 ГПК України. Так само, як і рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, судом апеляційної інстанцій враховано, що доведення належними засобами доказування певних обставин по справі, ГПК України покладається саме на особу, яка на ці обставини посилається (аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 02.04.2012 у справі № 30/5009/2733/11).

Також, оцінюючи докази надання послуг по договору, колегія суддів звертає увагу на те, що в «Обсягах радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ «Еско Україна» до договору від 17.01.2017 №29/17 місцем контролю вказано: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-б, тоді як місцем надання послуг за договором №30/17 вказано: Київська обл., м. Чорнобиль, вул. Шкільна, буд.6.

Помилковим є, також, висновок суду першої інстанції про те, що надання послуг підтверджується довідками від 7 вересня 2017 року без номера (а.с. 33,34 ), оскільки зазначені довідки не підтверджують надання послуг, а лише свідчать про відібрання проб. Окрім того, колегія суддів зазначає на те, що відповідно до п.4.1 договору підставою для проведення оплати за надані виконавцем та прийняті замовником послуги є підписаний сторонами акт наданих робіт, а не довідки про відібрання проб.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності у відповідача заборгованості в сумі 90880,08 грн. за червень, липень 2017 року - не надано документів, згідно договору №30/17, які б підтверджували факт надання відповідачу послуг у обсягах, виходячи з яких позивачем розраховано суму заборгованості за заявлений до стягнення період, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

Оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача 1,5% річних є похідними від вимоги про стягнення основної заборгованості, в задоволенні якої слід відмовити, у колегії суддів відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення 234,30 грн. 1,5% річних.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у даній справі підлягає скасуванню, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервісна компанія «Еско Україна» задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/21451/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити Державному спеціалізованому підприємству «Екоцентр» у задоволенні позову.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства "Екоцентр" (07270, Київська область, Іванківський район, м. Чорнобиль, вул. Шкілька, 6, код 40248151) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "ЕСКО Україна" (03680, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 34, корпус 26, 3 поверх, офіс 15, код 39825320) 2400 грн. 00 коп судового збору, сплаченого під час подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/21451/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови підписано 05.04.2018 року

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко