ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.03.2018 Справа № 920/335/17

Господарський суд Сумської області у складі: головуючий суддя Соп'яненко О.Ю., судді Спиридонова Н.О., Заєць С.В., при секретарі судового засідання Середі І.Г. розглянувши матеріали справи № 920/335/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ВЛАДАНА", смт. Степанівка Сумського району Сумської області

до відповідачів: 1) Приватного підприємства "КОМП І КА", м.Дубно Рівненської області, 2) Фізичної особи-підприємця Пономаренка Анатолія Петровича, с. Поділки Липоводолинського району Сумської області

про стягнення 96 922 грн. 00 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача - Веремюк Д.А.,

від 1 відповідача - не з'явився,

від 2 відповідача - не з'явився,

Суть спору: відповідно до вимог позовної заяви від 19.04.2017 року ТОВ "Агрофірма "ВЛАДАНА" просить суд стягнути з ПП "КОМП І КА", ФОП Пономаренка А.П. вартість неякісного товару макухи соняшникової в сумі 96 922,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.04.2017 року було порушено провадження даній справі.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2017 року було призначено розгляд справи № 920/335/17 колегіального у складі трьох суддів.

Ухвалою господарського суду від 01.12.2017 року розгляд справи призначено на 15.01.2018 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-19 від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з чч. 1-3 ст. 12 даного Кодексу господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до п. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу від 15.01.2018 року змінено склад колегії суддів, зокрема, головуючий суддя Соп'яненко О.Ю., судді Спиридонова Н.О., Заєць С.В.

Ухвалою господарського суду від 15.01.2018 року призначено підготовче засідання у даній справі.

Ухвалою господарського суду від 15.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.03.2018 року.

Представник позивача направив суду клопотання від 28.02.2018 року, в якому вказав, що відповідач 1 - ПП «КОМП І КА» змінило місце реєстрації: 03162, м. Київ, вул. Академіка Білецького, 9-В.

В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов та просив суд залишити без розгляду заяву від 02.06.2017 року про виключення зі складу відповідачів у даній справі - ФОП Пономаренко А.П. (вх.1706).

Представники відповідачів в судове засідання не прибули.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

З поданих документів вбачається, що в січні 2017 року між ТОВ Агрофірма «Владана» та ПП «КОМП І КА» досягнуто домовленість про те, що ПП «КОМП І КА» поставить ТОВ Агрофірма «Владана» макуху соняшникову вагою 22 540 кг. вартістю 96 922 грн. для годування худоби. Перевізником вказаної макухи виступив ФОП Пономаренко А.П.

19.01.2017 року ПП «КОМП І КА» виставило ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» рахунок - фактуру №170119 за макуху соняшникову вагою 22000 кг загальною вартістю 94 600 грн.

23.01.2017 року ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» згідно платіжного доручення № 82 перерахувало ПП «КОМП І КА» 94 600 грн. згідно виставленого рахунку.

24.01.2017 року ПП «КОМП І КА» виставило ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» рахунок - фактуру №170124 за макуху соняшникову вагою 540 кг загальною вартістю 2 322 грн.

24.01.2017 року ПП «КОМП І КА» поставило ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» через перевізника ФОП Пономаренко А.П. макуху соняшникову загальною вагою 22540 кг, вартістю 96922 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною № 347864 від 24.01.2017 року.

26.01.2017 року ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» згідно платіжного доручення № 103 перерахувало ПП «КОМП І КА» 2 322 грн. згідно виставленого рахунку.

Таким чином, ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» перерахувало ПП «КОМП І КА» грошові кошти в загальній сумі 96 922 грн.

В свою чергу, ПП «КОМП І КА» зобов'язувалося поставити макуху соняшникову відповідної якості для годування худоби з відповідними фізико - хімічними показниками, встановленими протоколом випробування жмиха соняшникового №1109 від 10.01.2017 року на відповідність ГОСТ ТУ 27149-95 «Жмих соняшниковий, ТУ», проведений ЗАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД».

24.01.2017 року відповідач 2 ФОП Пономаренко А.П. своїм транспортом поставив на склад ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» макуху соняшникову загальною вагою 22540 кг від ПП «КОМП І КА».

Позивач вказує, що, при завершенні відвантаження макухи, відповідачу 2 було поставлене питання про незадовільну якість продукції, на що він відповів, що є перевізником і за якість не відповідає, запропонував по всім питанням зв'язуватися з постачальником, тобто ПП «КОМП І КА», проте, на неодноразові дзвінки представників позивача ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» представники відповідача 1 ПП «КОМП І КА» не відповідали.

24.01.2017 року ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» направила листа відповідачу 1 ПП «КОМП І КА» з вимогою направити представника для визначення якості продукції та відбору зразків для направлення на лабораторне дослідження.

Представниками ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» 25.01.2017 року було складено Акт про фактичну якість отриманої 24.01.2017 року продукції (макухи соняшникової) від ПП КОМП І КА».

Крім того, 25.01.2017 року було складено Акт відібрання зразків (проб) макухи соняшникової отриманої від ПП «КОМП І КА». Тобто в цей день представники ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» та інші особи відібрали зразки (проби) макухи соняшникової для направлення до вимірювальної лабораторії ВКФ «ВВВ» у формі СП РУ ТОВ та відповідачу 1. В цей же день позивач направив відповідачу 1 копії складених актів та відібрані зразки макухи соняшникової для надання можливості відповідачу 1 дослідити їх в організації, яку оберуть на свій розсуд.

26.01.2017 року ТОВ АГРОФІРМА «ВЛАДАНА» замовило вимірювання фізико-хімічних показників макухи соняшникової, поставленої від ПП «КОМП І КА» у спеціалізованій вимірювальній лабораторії ВКФ «ВВВ» у формі СП РУ ТОВ.

Згідно протоколу випробувань №73 від 30.01.2017 року ВКФ «ВВВ» у формі СП РУ ТОВ результати вимірювань суттєво відрізняються від вимірювань, зафіксованих у протоколі випробування жмиха соняшникового №1109 від 10.01.2017 року.

Тобто макуха соняшникова, поставлена ПП «КОМП І КА», не відповідала якості, яка була обумовлена сторонами. Зокрема, вказаний факт підтверджено довідкою № 27/09-3 від 27.09.2017 року.

02.02.2017 року позивачем було направлено відповідачу 1 претензію з вимогою повернути сплачені кошти та вирішити питання щодо повернення макухи соняшникової, яка була відвантажена відповідачем 2 24.01.2017 року. Згідно повідомлення організації поштового зв'язку відповідач 1 отримало претензію 07.02.2017 року, проте, на день звернення до суду, жодної відповіді від відповідача 1 не надходило.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з ПП «КОМП І КА», ФОП Пономаренко А.П. вартість неякісного товару макухи соняшникової в сумі 96 922,00 грн.

В свою чергу, відповідач 1 заперечує проти позову, посилаючись на те, що ніяких договорів між сторонами не укладалося і договірні відносини щодо визначення неякісного товару відсутні.

Також, відповідач 1 вказує, що позивач мав керуватися Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді СРСР від 25.04.2966 № П7, яка передбачає зупинення прийняття товару та складення акту про оглянуту продукцію, забезпечити збереження продукції та викликати представника відповідача для продовження приймання товару.

Проте, відповідач 1 вказує, що позивач не повідомив відповідача 1 про приймання товару та не забезпечив належне збереження продукції неналежної якості в умовах, які передбачають погіршення її якості та змішування з іншою однорідною продукцією.

Крім того, відповідач 1 наголошує, що товар був поставлений за адресою: смт.Степанівка, пров. Сумський, 9, Сумський район, Сумська область, 42305, в той час як зразки відбиралися за адресою: 42305, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 30, тому, на думку відповідача, товар був переміщений та зразки могли братися не з поставленого товару.

Відповідач 1 вважає неналежним доказом повідомлення відповідача 1 про неякісний товар Міжнародним кур'єрським сервісом «АЯ», оскільки на них не вказано про вручення чи невручення кореспонденції, інформації про вміст поштового відправлення, тощо.

Матеріали справи свідчать, що позивачем подано суду книгу складського обліку ТОВ АФ «Владана» за 2017 рік, відповідно до якої вбачається, що 20.01.2018 року було проведено інвентаризацію ТМЦ, в результаті якої встановлено, що макухи соняшникової на складі залишилось 3 401 кг.

Наступне надходження макухи соняшникової на склад відбулося 24.01.2017 року від ПП «КОМП І КА» в кількості 22 540,00 кг.

Отже, замінити макуху соняшникову, для відібрання зразків, поставлену відповідачем 1 позивач не міг, оскільки на складі макуха фактично була відсутня.

Щодо місця поставки товару вбачається, що адреса реєстрації позивача: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, пров. Сумський, 9, проте, приміщення складів, які використовує позивач в своїй господарській діяльності розташовані за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Спасьонова (Комсомольська), 30. Саме за останньою адресою був поставлений товар (макуха соняшникова). Факт використаня складів за вищевказаною адресою підтверджено доданими документами, а саме: копією технічного паспорту, договору позички нежитлового приміщення, тощо.

Таким чином, посилання відповідача 1 на перевезення товару з адреси на адресу та можливе його змішування чи підміну не підтверджені доказами та грунтуються на припущеннях.

Щодо неналежного повідомлення відповідача 1 про неякісний товар через Міжнародний кур'єрський сервіс «АЯ» суд зазначає, що відповідно довідки від 27.09.2017 року ТОВ «Укр Експрес Сервіс» вбачається, що Міжнародним Кур'єрським Сервісом «АЯ» було прийнято для відправлення вантаж і кореспонденцію від відправника ТОВ АФ «Владана» до отримувача ПП «КОМП І КА». Вказаний вантаж та кореспонденція 24.01.2017 та 25.01.2017 були направлені через Міжнародний Кур'єрський Сервіс «АЯ», проте, за відсутності отримувача за адресою: 35600, АДРЕСА_1, вантаж та кореспонденція були повернуті до м. Суми. Крім того, доставити вантаж сервіс намагався три рази, зокрема, 27.01.2017, 08.02.2017 та 23.02.2017.

Таким чином, посилання відповідача 1 про неналежне повідомлення про неякісний товар та необхідність зупинення його прийняття у разі виявлення його неякісності, спростовано поданою довідкою.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами. телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 Цивільного кодекс України).

Враховуючи докази по справі та норми законодавства можна зробити висновок, що між сторонами було укладено договір поставки.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам. Якщо порядок перевірки додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не встановлений відповідно до частини першої цієї статті, перевірка здійснюється відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться в таких випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений. - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов'язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов'язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Порядок виявлення та фіксування невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, вказаним в маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції регулюється Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості № П-7, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, судом встановлено, що відповідачем 1 було поставлено товар (макуха соняшникова), товар було оплачено позивачем, відповідно доданих платіжних доручень, що не заперечується відповідачем1. Проте, поставлений товар неналежної якості, що підтверджено актом відібраня зразків від 25.01.2017 року, позивач був змушений прийняти, оскільки вантаж та кореспонденція 24.01.2017 та 25.01.2017 були направлені через Міжнародний Кур'єрський Сервіс «АЯ», проте, за відсутності отримувача за адресою: 35600, АДРЕСА_1, вантаж та кореспонденція були повернуті до м. Суми.

Неналежну якість товару підтвержено доданими документами, зокрема, протоколом випробувань №73 від 30.01.2017 року, що було проведено згідно з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді СРСР від 25.04.2966 № П7.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

В судовому засіданні представник позивача повідомив, що недоліки якості макухи соняшникової не можуть бути усунені, отже, позивач відмовляється від договору і вимагає повернути сплачені за товар суми.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача 1 96 922,00 грн. вартості неякісного товару макухи соняшникової.

Щодо стягнення вартості неякісного товару з відповідача 2, суд дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки питання неналежного транспортування товару відповідачем 2, який виступив у даних правовідносих перевізником, в межах даного позову, не досліджувався, тому відсутні правові підстави для покладення відповідальності за поставку неякісного товару на відповідача 2.

Щодо заяви ТОВ Агрофірма «Владана» від 02.06.2017 року про виключення зі складу відповідачів у даній справі ФОП Пономаренко А.П. суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, в судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про залишення вищевказаної заяви без розгляду.

Враховуючи той факт, що вказане клопотання відповідає правам учасника у справі, передбаченим ст. 42 ГПК України, суд задовольняє вказане клопотання та залишає заяву від 02.06.2017 року без розгляду, у порядку п. 5 ч.1 ст.226 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 226, 232, 237, 238, 240, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «КОМП І КА» (03162, м. Київ, вул. Академіка Білецького, 9-В; код 13990688) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Владана» (42305, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Комсомольська, 30; ) 96 922,00 грн. вартості неякісного товару макухи соняшникової та 1 600,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Заяву ТОВ Агрофірма «Владана» про залишення без розгляду заяви від 02.06.2017 року про виключення зі складу відповідачів ФОП Пономаренко А.П. - задовольнити.

5. Заяву ТОВ Агрофірма «Владана» від 02.06.2017 року про виключення зі складу відповідачів ФОП Пономаренко А.П. - залишити без розгляду.

6. Копію рішення направити сторонам.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 30.03.2018.

Головуючий суддя О.Ю.Сопяненко

Суддя С.В.Заєць

Суддя Н.О.Спиридонова