Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/101/18

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Сидорчук О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Барановський І.І. , адвокат , свідоцтво серії ЖТ № 000789

від відповідача: не прибув

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Норс трейд" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Древо Полісся" (м. Коростень, Житомирської області)

про стягнення 48000,00 грн

15 лютого 2018р. через діловодну службу Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Норс Трейд" (м. Київ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Древо Полісся" (м. Житомир) про стягнення 48 000,00 грн. коштів - безпідставно набутого майна.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.02.2018, зокрема, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

02 березня 2018р. до господарського суду повернулася ухвала суду від 20 лютого 2018р. про відкриття провадження у справі, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв'язку про причини невручення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 21-23).

В засіданні суду 19.03.18р. господарським судом згідно ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" отримано Витяг з ЄДР за № від 19.03.2018р. стосовно відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Древо Полісся" та встановлено місцезнаходження юридичної особи: 10029, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 47, кв. 2 (а.с. 28).

30 березня 2018р. до господарського суду повернулася ухвала суду від 19.03.18р., надіслана на юридичну адресу відповідача (а.с. 32-34)

На підставі ст. 242 ГПК України судове рішення вважається врученим, а відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

В засіданні суду 12.04.18р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

Відповідач відзиву на позов не подав, згідно ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2017р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Норс Трейд" (як покупець) та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Древо Полісся" (як продавець) був укладений Договір поставки пиломатеріалів №24102017, предметом договору були пиломатеріали хвойних порід (надалі - товар), згідно специфікацій наданих покупцем (додатки до договору), які є невід'ємною частиною Договору (надалі за текстом - Договір поставки) (а.с. 11-14).

У п. 1.2. Договору поставки сторони погодили, що постачальник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець прийняти та оплатити товар.

Якість та приймання пиломатеріалу сторони погодили у розділі 2 Договору поставки.

Оплата товару проводиться згідно рахунку-фактури постачальника шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2-х банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі, але не пізніше дня відвантаження товару покупцеві (п. 3.1. Договору поставки).

Розрахунок за товар здійснюється після надання покупцю видаткової накладної та акту прийому-передачі товару (п. 3.2. Договору поставки).

За умовами п. 3.3. Договору поставки зазначено, що покупець перераховує передоплату постачальнику в розмірі 35% від автомобільної партії товару (згідно Специфікації №1).

Датою оплати вважається дата, вказана на платіжному документі покупця (п. 3.4. Договору поставки).

Партія товару формується на підставі попередньої письмової заявки покупця, де зазначається: сортність, розміри, кількість, ціни та термін поставки. Заявка, оформлена належним чином (з підписами та печатками продавця та покупця), є підставою для виготовлення та відвантаження товару. Заявка може бути надана листом на електронну адресу (п. 4.2. Договору поставки).

У п. 4.3. Договору поставки сторони погодили, що строк відвантаження кожної партії товару зазначається у заявці покупця. У разі відсутності строку поставки у заявці покупця, такий строк, за погодженням сторін не може перевищувати 21 день з моменту отримання передоплати на розрахунковий рахунок продавця.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця після повної оплати партії товару згідно Специфікації до даного Договору (п. 4.6. Договору поставки).

Строк дії Договору поставки, згідно п. 5.1. якого, - до 31.12.2017 і автоматично пролонговується, якщо сторони не підписали зворотнє, але, в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором (п. 5.1. Договору поставки).

Відповідальність сторін сторони погодили у розділі 6 Договору поставки.

Згідно Специфікації №1 до Договору поставки №24102017 від 24 жовтня 2017р. постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити наступний товар: пиломатеріали обрізні (сосна)1,2 сорт, свіжопиляні:

1) пиляний розмір, мм 45х95х3000, заліковий розмір, мм 45х95х3000;

2) пиляний розмір, мм 95х95х3000, заліковий розмір, мм 95х95х3000.

У Специфікації №1 від 24.10.2017р. до Договору поставки №24102017 сторони погодили ціну, яка за 1 куб.м. складає 3650, 00 (три тисячі шістсот п'ятдесят грн. 00 коп.) без ПДВ, а також передоплату: одноразова, на закупку сировини, складатиме 35% відсотків згідно договору, що дорівнює 49297 грн. 30 коп. (сорок дев'ять тисяч двісті дев'яносто сім гривень 30 коп) (а.с. 15).

Позивач згідно платіжного доручення №544 від 25.10.2017р. здійснив попередню оплату товару на суму 48 000, 00 грн., в призначенні платежу якого вказано "Опл.зг.дог. #24102017 від 24.10.2017р. за пиломатеріали хвойних порід У сумі 40000, 00 грн., ПДВ - 20 % 8000, 00 грн." (а.с. 16).

20.11.2017р. за вих.№32-з позивач надіслав відповідачу претензію на суму 48000, 00 грн., згідно якої вимагав від останнього сплатити на його рахунок грошову суму у розмірі 48000, 00 грн. (сорок вісім тисяч гривень 00 копійок).

Правову підставу претензії позивач вказав ст. 1212 ЦК України, посилаючись на те, що Договір поставки пиломатеріалів №24102017 від 24.10.2017р. підписаний помилково, який на підставі невідповідності істотним умовам не може вважатися укладеним, у зв'язку з чим помилково 25.10.2017р. була проведена попередня оплата на суму 48000, 00 грн. (а.с. 17-18).

Оскільки відповідач в досудовому порядку не повернув позивачу сплачені останнім кошти в сумі 48000, 00 грн., позивач звернувся до господарського суду з позовом про примусове стягнення коштів в сумі 48000, 00 грн. в порядку ст. 1212 ЦК України.

У позовній заяві позивач також доводить, що підписаний Договір поставки пиломатеріалів №24102017 від 24 жовтня 2017р. не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить істотних умов, а тому вказаний договір не є укладеним.

Крім того, Договір поставки пиломатеріалів №24102017 від 24 жовтня 2017р. є неукладеним з наступних підстав: 1) рахунок-фактура не виставлявся; 2) акт прийому-передачі не укладався і товар не передавався; 3) видаткова накладна не підписувалась. Таким чином, грошові кошти перераховано відповідачу поза договірними умовами.

Також позивач доводить, що строк дії договору, згідно п. 5.1. якого, відсутній, оскільки сторони визначили тільки терміни початку і закінчення його дії у розумінні ч. 2 ст. 252 ЦК України.

Отже, позивач доводить, що оскільки договір поставки не був укладений, а грошові кошти в сумі 4800, 00 грн. отримано відповідачем без достатньої правової підстави, тому підлягають поверненню за правилами ст. 1212 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши наявні у справі докази, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 180 ГК України вказано, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Згідно з ч. 3 вказаної статті, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Аналіз укладеного між сторонами Договору поставки пиломатеріалів №24102017 від 24.10.2017р. вказує, що за своїм правовим змістом є договором поставки та підпадає під правове регулювання параграфа 3 глави 54 ЦК України, параграфу 1 глави 30 ГК України.

Як встановлено судом, укладаючи Договір поставки пиломатеріалів №24102017 від 24.10.2017р. сторони погодили предмет, який визначений у п. 1.1. Договору поставки та у Специфікації №1 до Договору поставки №24102017р. Крім того, у Специфікації №1 до Договору поставки №24102017 сторони погодили його розміри, сорт, вимоги до якості, а також вказали їх кількість, яка формується в пакети та завантажується на автотранспорт покупця, - 14 пакетів по 216 шт. у пакеті.

Слід вказати та як зазначалося раніше, сторони у п. 4.2. Договору поставки погодили, що партія товару формується на підставі попередньої письмової заявки покупця, де зазначаються: сортність, розміри, кількість, ціни та термін поставки.

Стосовно ціни, як істотної умови договору, сторони визначили у Специфікації №1 до Договору поставки, за 1 куб.м. складає 3650, 00 грн. без ПДВ, а також визначені умови щодо попередньої оплати.

Стосовно доводів позивача щодо відсутності у Договорі поставки строку дії договору, суд констатує, що в силу ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Судом встановлено, що у п. 5.1. Договору поставки сторони погодили, що він набуває чинності з моменту його підписання , тобто з 24.10.2017р. і діє до 31.12.2017р.

Отже, з огляду на викладене, сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, правовідносини сторін виникли на підставі Договору поставки пиломатеріалів №24102017 від 24.10.2017р., який є укладеним.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 526, 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач на виконання умов Договору поставки сплатив суму попередньої оплати в розмірі 48000, 00 грн., про що додатково свідчить реквізит "призначення платежу" у платіжному дорученні №544 від 25.10.2017р.

При цьому, господарський суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності рахунку-фактури, оскільки позивач у претензії за вих.№32-з від 20.11.2017р. визнав той факт, що "24 жовтня 2017р. між ТОВ "Древо Полісся" та нашим підприємством було підписано договір поставки пиломатеріалів №24102017 від 24.10.2017р. та виставлено рахунок на попередню оплату у розмірі 35%".

Згідно зі ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Відповідач, в свою чергу, отримавши попередню оплату в сумі 48000, 00 грн. мав обов'язок в строк до 15.11.17р. (з урахуванням п. 4.3. Договору поставки) включно поставити позивачу товар - пиломатеріали обрізні (сосна) 1,2 сорт, свіжоспиляні, умови щодо яких визначені сторонами у Специфікації №1 до Договору поставки, про що повідомити позивача зручним способом про факт початку поставки товару ( п. 4.4 цього Договору). Однак відповідач дій, спрямованих на виконання зобов'язання з поставки товару у строк, встановлений у п. 4.3 Договору поставки не здійснив.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову ( п. п. 22, 23 постанови ВС від 07.02.2018 року у справі № 910/5444/17).

Оскільки попередню оплату поставки товару було здійснено, а останній не поставлено у строк до 15.11.17р. включно, то відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Позивач, надсилаючи відповідачу претензію за вих.№32-з від 20.11.2017р. , вимагав від останнього повернути грошову суму у розмірі 48000, 00 грн.

Зверненням з цим позовом до суду позивач підтвердив свій вибір : вимогу про повернення попередньої оплати.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч.1 ст. 238 ГПК України суд зазначає норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування та норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Суд не погоджується із правовою позицією позивача , сформованою на підставі ст. 1212 ГПК України, з наступних мотивів.

Главою 83 ЦК України визначені загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 статті 11 ЦК України. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчать про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору ( постанова ВС від 25.01. 2018 року у справі № 910/11210/16).

Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судом під час розгляду справи обставин, суд виходить з того, що здійснивши оплату за платіжним дорученням №544 від 25.10.2017р. в розмірі 48 000,00 грн на виконання Договору поставки, позивач схвалив своїми діями його укладення та здійснив його часткове виконання ( постанова ВС від 19.03. 2018 року у справі № 904/5844/17).

Витрати щодо судового збору в розмірі 1 762,00 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Древо Полісся" ( 10029, Житомирська область, м. Житомир, Богунський район, вул. Покровська, буд. 47, кв. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Норс трейд" (02225, м. Київ, Деснянський район, вул. Оноре де Бальзака, буд. 16, ):

- 48000,00 грн основного боргу,

- 1762,00 грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.04.18

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (рек. з пов.)

3- відповідачу (рек. з пов..)