ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 квітня 2018 року                                                              Справа № 913/55/18

Провадження №19/913/55/18

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області (вул.Д.І.Менделєєва, б.65, м.Лисичанськ Луганської області, 93100) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

позивача-1 – Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області (пл.Миру, б.2, м.Попасна Луганської області, 93300)

позивача-2 – Луганської обласної державної адміністрації (проспект Центральний, б.59, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93405)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Східно-Українська металургійна компанія” (вул.Сонячна, б.5, м.Одеса, 65009)

про повернення земельної ділянки загальною площею 5,4 га

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Без виклику представників сторін

Заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивача-1 - Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області, та позивача-2 - Луганської обласної державної адміністрації, звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Східно – Українська металургійна компанія” про зобов’язання повернути Попаснянській районній державній адміністрації Луганської області земельну ділянку загальною площею 5,4 га із земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка розташована за межами населених пунктів, на території, яка враховується в Комишуваській селищній раді Попаснянського району Луганської області.

Позовні вимоги заявника обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації №1790 від 19.12.2008 Товариству з обмеженою відповідальністю “Східно – Українська металургійна компанія” надано в оренду земельну ділянку загальною площею 5,4 га із земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення під будівництво та розміщення комплексу з видобування гіпсу строком на 7 років. На підставі п.4 вказаного розпорядження, 12.06.2009 між Попаснянською районною державною адміністрацією Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Східно – Українська металургійна компанія” укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,4 га із земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення під будівництво та розміщення комплексу з видобування гіпсу строком на 7 років, який зареєстровано у Попаснянському ДП “Центр ДЗК”, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2009 за №03. На теперішній час строк дії договору оренди сплинув, його поновлення не відбувалось. Об’єкт оренди всупереч вимогам договору оренди та чинного законодавства відповідачем не повернутий, акт приймання – передачі не складений.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Неподання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, подані прокурором докази в підтвердження заявлених вимог, суд -

В С Т А Н О В И В:

Стосовно правомірності звернення з даним позовом до суду заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області та Луганської обласної державної адміністрації, суд зазначає наступне.

Стаття 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України “Про прокуратуру” право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Відповідно до ст.53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Підставою звернення прокурора з позовною заявою в особі Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області (позивача-1) та Луганської обласної державної адміністрації (позивача-2) є порушення інтересів держави, яке полягає у неповерненні відповідачем земельної ділянки, що є державною власністю, орендодавцю (позивачу-1) після закінчення строку дії договору оренди землі від 12.06.2009, як наслідок, обмеження можливості здійснення функції управлінням державним майном, тобто права володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися власністю.

Вказані обставини обумовили представництво прокурором інтересів держави в особі позивача-1 - Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області та позивача-2 - Луганської обласної державної адміністрації.

На підтвердження факту повідомлення Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області та Луганської обласної державної адміністрації про звернення до суду з даним позовом, прокурором надано відповідні листи №01/60-215вих-18 від 24.01.2018 та №01/60-216вих-18 від 24.01.2018.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку, про наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України “Про прокуратуру”.

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації №1790 від 19.12.2008 “Про зміну цільового призначення та надання земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю “Східно-Українська металургійна компанія”, зокрема, змінено цільове призначення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення загальною площею 5,4000 га, на землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення (угіддя – відкриті землі, у тому числі: відкриті розробки та кар’єри, шахти, які експлуатують), загальною площею 5,4000 га (п.2 розпорядження). Надано Товариству з обмеженою відповідальністю “Східно-Українська металургійна компанія” земельну ділянку загальною площею 5,4000 га під будівництво та розміщення комплексу з видобування гіпсу, в оренду строком на 7 років, розташовану за межами населених пунктів, на території, яка, за даними державного земельного кадастру, враховується в Комишуваській селищній раді Попаснянського району Луганської області (п.3 розпорядження).

12.06.2009 між Попаснянською районною державною адміністрацією (орендодавець, позивач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Східно-Українська металургійна компанія” (орендар, відповідач) був укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення під будівництво та розміщення комплексу з видобування гіпсу площею 5,4 га ( в тому числі 5,4 га – відкриті розробки та кар’єри, шахти, які експлуатують), яка знаходиться за межами населених пунктів, в межах Комишуваської селищної ради Попаснянського району Луганської області (п.1 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 1 244 077 грн 21 коп. (п.4 договору).

Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.7 договору).

Відповідно до п.8 договору орендна плата вноситься орендарем за місцезнаходженням земельної ділянки в грошовій формі в сумі 72336 грн 99 коп. за рік, 6028 грн 08 коп. щомісячно, які перераховуються у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Комишуваської селищної ради (розрахунковий рахунок щорічно узгоджується орендарем з селищною радою). Згідно ст.17 Закону України “Про плату за землю”, визначена сума орендної плати сплачується щомісячно рівними частками.

Згідно з п.19 договору після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець, у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов’язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв’язується у судовому порядку.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи – орендаря (п.33 договору).

Відповідно до п.39 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований 12.06.2009 за №03.

29.11.2016 Попаснянська районна державна адміністрація звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю “Східно-Україська металургійна компанія” з листом №03-33-2813, в якому просила, враховуючи п.19 договору, повернути до Попаснянської райдержадміністрації за актом передачі-приймання земельну ділянку за кадастровим номером :14:005:0023 площею 5,4 га.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надав, земельну ділянку за актом приймання-передачі орендодавцю не повернув, що стало підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Розглянувши обставини справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між сторонами, регулюються насамперед Законом України “Про оренду землі”, Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст.1 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов’язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов’язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п.7 договору його укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п.39 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований 12.06.2009 за №03.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що строк дії договору закінчився 14.06.2016.

Доказів продовження строку його дії або поновлення суду не надано.

Згідно з п.19 договору після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець, у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов’язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв’язується у судовому порядку.

Частиною 1 ст.31 Закону України “Про оренду землі” передбачені підстави припинення договору оренди землі, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України “Про оренду землі” у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначений договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Попаснянська районна державна адміністрація листом №03-33-2813 від 29.11.2016 просила відповідача повернути земельну ділянку, але відповідач відповіді не надав, земельну ділянку не повернув.

Суд зауважує, що відсутність в установленому порядку підтвердження про повернення земельної ділянки відповідачем призводить до обмеження можливості здійснення функції управління майном, а саме володіти, користуватись та розпоряджатись власністю.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення.

Судовий збір у сумі 1762 грн 00 коп. покладається на відповідача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 165, 232, 233, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивача-1 - Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області, та позивача-2 - Луганської обласної державної адміністрації, до Товариства з обмеженою відповідальністю “Східно – Українська металургійна компанія” задовольнити повністю.

2. Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Східно – Українська металургійна компанія”, вул.Сонячна, б.5, м.Одеса, ідентифікаційний код 31036608, повернути Попаснянській районній державній адміністрації Луганської області, площа Миру, б.2, м.Попасна Луганської області, ідентифікаційний код 21823467, земельну ділянку кадастровий номер :14:005:0023 загальною площею 5,4 га із земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка розташована за межами населених пунктів, на території, яка враховується в Комишуваській селищній раді Попаснянського району Луганської області, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Східно – Українська металургійна компанія”, вул.Сонячна, б.5, м.Одеса, ідентифікаційний код 31036608, на користь прокуратури Луганської області, вул.Б.Ліщини, б.27, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 02909921, судовий збір у сумі 1762 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.04.2018.

Суддя Т.В. Косенко