РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2018Справа № 910/2205/18

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування"
доДочірнього підприємства "Нафтогаз - енергосервіс" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
простягнення 5 288, 61 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" (надалі - Позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Нафтогаз - енергосервіс" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі - Відповідач, Підприємство) про стягнення 5 288, 61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як замовник, не своєчасно виконав взяті на себе зобов'язання за договором № 20/09, зокрема, у визначений відповідним договором строк не здійснив оплату вартості наданих йому позивачем, як виконавцем, послуг, у зв'язку з чим останнім були нараховані пеня, 3 % річних та інфляційні втрати в загальному розмірі 5 288, 61 за прострочення вищевказаної оплати за даним правочином.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Зазначена ухвала суду вручена Товариству 05.02.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 206, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у встановлений для цього строк, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 між Товариством (виконавець) та Дочірнім підприємством "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" було укладено договір № 20/09 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 договору, виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги по ремонту металоконструкцій автокрана КС 4574А держ № 27351 ХА, а замовник зобов'язується прийняти вказані послуги і оплатити їх на умовах передбачених цим договором.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 23414501 від 21.12.2017 року зареєстровано зміну назви Дочірнього підприємства "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на Дочірнє підприємство "Нафтогаз - енергосервіс" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Оформлення факту надання послуг та приймання їх результатів сторони здійснюють шляхом підписання акта здачі-приймання наданих послуг. Даний акт підписується сторонами або їх уповноваженими представниками протягом 5 робочих днів з моменту надання послуги (п. 2.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору загальна вартість погоджена сторонами і складає 42 885, 64 грн., в т.ч. ПДВ 7 147, 61 грн., що визначається на підставі протоколу угоди про договірну ціну (додаток № 1), що є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата послуг здійснюється шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі акту здачі-приймання наданих послуг протягом 10 днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

Строк дії договору визначено у п. 8.1 договору, а саме, договір вважається укладеним з дня його підписання і діє до 31.12.2017 року, але в любому випадку повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На виконання умов договору позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю, надав послуг на суму 42 885, 64 грн., на підтвердження чого сторонами складено акт № 84 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2017 року на суму 42 885, 64 грн. Сторони засвідчили також в цьому акті, що послуги надані повністю, претензії відсутні.

Відповідно до положень договору акт № 84 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) відписано сторонами - 31.03.2017 року, зважаючи на це граничний строк сплати по 10.04.2017 року включно.

Натомість відповідач, у порушення умов п. 3.2 договору здійснив несвоєчасну оплату наданих послуг. Як вбачається з виписок з банківського рахунку позивача, розрахунок за надані послуги здійснювався відповідачем частинами: 11.05.2017 року - 10 000, 00 грн., 14.07.2017 року - 10 000, 00 грн., 01.09.2017 року - 10 000, 00 грн., 27.10.2017 року - 4 885, 64 грн., 09.11.2017 року - 8 000, 00 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача пеню в загальному розмірі 3 499, 36 грн. пені, нарахованій по кожному платежу за різні періоди окремо, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, що встановлено п. 6.2 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Оскільки розмір вказаної штрафної санкції, нарахованої позивачем, є арифметично вірним, відповідає положенням закону та договору, позовна вимога про стягнення з відповідача 3 499, 36 грн. пені підлягає задоволенню.

Крім того, позивач на підставі частини 2 статті 625 ЦК України просив суд стягнути з відповідача 438, 76 грн. трьох процентів річних та 1 350, 49 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 відсотків річних, суд дійшов висновку про його правильність. Водночас, суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягає 1 350, 42 грн інфляційних втрат. А тому вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3 відсотків річних підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Нафтогаз - енергосервіс" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04112, місто Київ, вулиця І. Гонти, будинок 3 А, корпус 2, ідентифікаційний код 30167066) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28, ідентифікаційний код 30019775) в особі філії Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" (64250, Харківська область, смт. Донець, вулиця Стадіонна, будинок 9, ідентифікаційний код 00153146) 3 499 грн. 36 коп. пені, 438 грн. 76 коп. 3 процентів річних, 1 350 грн. 42 коп. інфляційних втрат, а також 1 761 грн. 97 коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 06.04.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко