ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р.Справа № 922/464/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків
до Комунального підприємства "Вільшанське житлово-комунальне господарство", с. Вільшани, Дергачівський р.-н, Харківська обл.
про стягнення 72543,90 грн.
за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 686/01-25/08-14 від 20.02.2017 р.);

відповідача ОСОБА_2 (наказ № 44 від 25.12.2012 р.).

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Харківській області, м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Вільшанське житлово-комунальне господарство", с. Вільшани, Дергачівський р.-н, Харківська обл. (далі за текстом відповідач) шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 72543,90 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов природоохоронного законодавства щодо спеціального водокористування, за порушення якого Законом України Про охорону навколишнього природного середовища передбачена відповідальність у вигляді відшкодування шкоди.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.03.2018 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 26.03.2018.

В судовому засіданні 26.03.2018 оголошено перерву до 02.04.2018.

В процесі розгляду даної справи відповідач надав суду відзив (вх. № 7222 від 19.03.2018), в якому просить суд у позові відмовити з посиланням на здійснення КП «Вільшанське житлово-комунальне господарство» централізованого водопостачання населенню, дошкільному навчальному закладу «Світанок», середньо освітній школі І-ІІІ ступенів, інших установ смт. Вільшани з артезіанських свердловин, відповідно до дозволу на спеціальне водокористування, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації 23.06.2015 серія Укр. № 04.01-10-497 А/Хар., строком дії договору до 24.06.2018 р., та використання води в обсягах, встановлених ст. 23 Кодексу України про надра, які дозволяють це робити за відсутності дозволу на користування надрами (підземні води) (до 300 м3 на добу).

Позивач надав суду заперечення на відзив (вх. № 7707 від 22.03.2018), в яких додатково обґрунтовує власну правову позицію у спорі по даній справі, просить суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі, а також окремо звертає увагу суду на те, що чинним законодавством передбачено обовязок отримання господарюючими субєктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Позивач вказує, що спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 8059 від 26.03.2018), в якому просить суд розстрочити виконання рішення відповідно до графіку, який міститься у додатку до клопотання, а саме, до липня 2024 року. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач вказує, що КП «Вільшанське житлово-комунальне господарство» здійснює центральне водопостачання населенню смт. Вільшани, забезпечення безперебійності якого повязане з наявністю фінансових ресурсів для забезпечення своєчасного проведення ремонтних робіт, закупівлю запчастин, тоді як на сьогодні воно знаходиться в скрутному фінансовому становищі, у звязку з чим негайне стягнення на підставі судового рішення частини обігових коштів може призвести до зупинки роботи підприємства.

Позивач у письмових поясненнях (вх. № 02.04.2018) звертає увагу суду на те, що він не заперечує проти надання відповідачу розстрочки у виконанні рішення, проте за умови його повного виконання та не включення до графіку витрат по сплаті судового збору.

На судове засідання 02.04.2018 прибули представники сторін.

Представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позивні вимоги визнає, однак, просить суд розстрочити виконання судового рішення у даній справі згідно з наданим графіком.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності КП «Вільшанське житлово-комунальне господарство» є забір, очищення та постачання води на території смт. Вільшани.

В період з 10.10.2016 по 28.10.2016 Державною екологічною інспекцією у Харківській області на підставі ст. 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст. ст. 4, 5, 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та наказу Держекоінспекції № 550/01-04 від 28.09.2016 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в діяльності КП «Вільшанське житлово-комунальне господарство».

За результатами даної перевірки Державною екологічною інспекцією у Харківській області складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження із відходами та небезпечними хімічними речовинами № 550/01-04/02-09 від 28.10.2016 р., який підписано директором підприємства КП «Вільшанське житлово-комунальне господарство» ОСОБА_2 без зауважень (далі за текстом акт; а. с. 15-23).

Даним актом встановлено, що у використанні КП «Вільшанське житлово-комунальне господарство».знаходиться комунальний полігон ТПВ, розташований на відстані 1,2 км на північний-схід від сел. Вільшани, Дергачівського р.-ну Харківської обл.

КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" використовує зазначений полігон ТПВ на підставі рішення XXVI сесії VI скликання Вільшанської селищної ради Дергачівського р.-ну Харківської обл. від 25.12.2012 «Про передачу в оперативне управління полігону ТПВ в сел. Вільшани, площею 2,8 га».

Часткове водопостачання населенню сел. Вільшани Дергачівського р.-ну Харківської обл. КП «Вільшанське житлово-комунальне господарство».здійснює з артезіанських свердловин.

Зазначену діяльність КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" здійснює на підставі дозволу на спеціальне водокористування від 23.06.2015 Укр. № 04.01-10-497А/Хар, строком дії до 24.06.2018.

Спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами) на КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" відсутній, що є порушенням ст. ст. 16, 19, 21,23 Закону України «Про надра».

Таким чином, КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" здійснювало забір води з підземного джерела (артсвердловини) з 10.10.2013 по 10.10.2016 за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами), що є порушенням ст. ст. 16, 19, 21,23 Закону України «Про надра».

Інформацію стосовно кількості забраної води КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" з артезіанських свердловин за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) у період з 10.10.2013 по 10.10.2016 до перевірки не надано.

Журнал первинного обліку водоспоживання та якості стічних вод по формі ПОД-11 чи ПОД-12 на 10.10.2013 по 10.10.2016 на КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" не ведеться.

Звіт по формі 2-ТП (водгосп) за 2012-2015 р. р. до перевірки не надано.

Відповідно до листа Харківського регіонального управління водних ресурсів від 21.11.2017 № 16/486 КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" у період з 01.01.2014 по 31.12.2015 здійснило забір 71,5 тис. М3 води з підземного джерела (артсвердловина, розташована на території сел. Вільшани Дергачівського р.-ну Харківської обл.).

З посиланням на встановлений актом факт забору води з підземного джерела (артсвердловини) КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" з 10.10.2013 по 10.10.2016 за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами), Державною екологічною інспекцією у Харківській області з урахуванням норм передбачених п. 9.1 «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.09 розраховано шкоду заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) в розмірі 72543,90 грн.

З метою відшкодування КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" шкоди в добровільному порядку, Державною екологічною інспекцією у Харківській області направлено на його адресу претензією № 210 від 12.12.2017 (а. с. 27).

КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" зазначену претензію отримало, однак, вимог, викладених в ній у добровільному порядку не виконало.

При цьому, директор КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" звернувся до Державної екологічної інспекції у Харківській області з листом від 10.01.2018 № 005 зі змісту якого вбачається, що він визнає суму шкоди, однак зазначає, що у звязку з фінансовими труднощами підприємство не в змозі її сплатити.

Обставини щодо стягнення з КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" на користь держави шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) в розмірі 72543,90 грн. стали підставами для звернення Державної екологічної інспекції у Харківській області до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженою Указом Президента України від 13 квітня 2011 року за № 454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр).

Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до вказаного Положення, Державна екологічна інспекція у Харківській області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України і входить до сфери його управління, в межах своїх повноважень Інспекція забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, поводження з відходами, забезпечення екологічної та у межах своєї компетенції радіаційної безпеки на території області.

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

За змістом ст. 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно з ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ст. 49 Водного Кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається:

- радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською. Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення;

- органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Статтями 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Відповідно до ст. 110 Водного кодексу України, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

В пункті 4.5.2. роз'яснення Вищого господарського суду України від 27 червня 2001 року № 02-5/744 Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища вказано, що використання природних ресурсів без відповідною дозволу є самовільним. За змістом статей 68, 69 Закону Про охорону навколишнього природного середовища з заподіяні державі внаслідок такого використання збитки підлягають відшкодуванню незалежно від сплати збору за спеціальне використання природних ресурсів. Розмір цих збитків обчислюється на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик.

В пунктах 1.2., 1.6. зазначений розяснень також вказано, що відповідно до ст. 69 Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 Цивільного кодексу). Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до ч 4,5 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно ст. 69 даного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів (наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2009 р. за № 767/16783). (далі за текстом Методика.)

Відповідно до Методики самовільне водокористування - використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Згідно з п. 1 Методики, ця методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема у разі самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

При цьому, зазначена методика містить формули, за допомогою яких здійснюється розрахунок шкоди в т.ч. спричинених державі у разі самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Як свідчать матеріали справи, КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" у період з 01.01.2014 по 31.12.2015 без дозволу на спеціальне користування надрами самовільно використав підземні води об'ємом 71500,00 м.3, що підтверджується копіями акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження із відходами та небезпечними хімічними речовинами № 550/01-04/02-09 від 28.10.2016 та приписом № 02-25/192 від 28.10.2016 (а. с. 15-25).

В звязку з виявленими порушеннями, Держекоінспекцією з урахуванням норм передбачених Методикою, розраховано шкоду заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами в розмірі 72543,90 грн.

КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" жодним чином не спростовує та не оспорює правомірність зазначеного розрахунку.

Оскільки КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" не надало суду доказів відшкодування шкоди внаслідок самовільного відбору вод без наявності спеціального дозволу на користування надрами в сумі 72543,90 грн., заявлений Державною екологічною інспекцією у Харківській області позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а з КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" на користь держави підлягають стягненню 72543,90 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Разом з тим, як вже зазначалось, КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" звернулося до суду з клопотанням (вх. № 8059 від 26.03.2018) про надання розстрочки виконання рішення.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

За змістом ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частинами 3-5 вказаної статті встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як свідчать матеріали справи, Комунальне підприємство "Вільшанське житлово-комунальне господарство" є підприємством комунальної форми власності, засновником якого є Вільшанська селищна рада.

Основним видом діяльності даного підприємства є забір, очищення та постачання води населенню с. Вільшани, Дергачівського р.-ну, Харківської обл.

При цьому, воно здійснює централізованого водопостачання населенню смт. Вільшани, дошкільному навчальному закладу «Світанок», середньо освітній школі І-ІІІ ступенів, та до інших установ смт. Вільшани.

Таким чином, діяльність КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" має важливе соціальне значення для територіальної громади смт. Вільшани.

Як свідчить бухгалтерська довідка № 15 від 27.03.2018, загальна заборгованість перед КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" за надані ним послуги на кінець 2017 року складає 152779,28 грн., з яких: по населенню 118368,75 грн.; з бюджетом пільги 10538,70грн., субсидії 20519,83 грн.; бюджетні організації 3352,00 грн.

Вказані обставини свідчать про те, що станом на момент винесення даного судового рішення зазначене підприємство перебуває в скрутному матеріальному становищі.

При цьому, у випадку відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного судового рішення, зазначені обставини можуть ускладнити або взагалі унеможливити виконання Комунальним підприємством "Вільшанське житлово-комунальне господарство" покладених на нього функцій, що може поставити під загрозу водопостачання населенню смт. Вільшани, а також порушити функціонування каналізації, водовідведення й очищення стічних вод зазначеного населеного пункту, а також виплату заробітної плати працівникам даного підприємства.

Зазначене свідчить про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення у даній справі на даний час.

Господарський суд обєктивно оцінивши зазначені обставини вважає за необхідне частково задовольнити клопотання відповідача та надати останньому розстрочку у виконанні судового рішення по даній справі.

При цьому, суд при наданні розстрочки зазначає про неможливість її надання згідно з графіком, доданим КП "Вільшанське житлово-комунальне господарство" до позовної заяви, тобто до липня 2024 року, оскільки п. 5 ст. 331 ГПК України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн. без надання розстрочки у його сплаті

Керуючись ст. ст. 13, 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Клопотання Комунального підприємства "Вільшанське житлово-комунальне господарство", с. Вільшани (вх. № 8059 від 26.03.2018) про надання розстрочки у виконанні рішення задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров'я "Вільшанське житлово-комунальне господарство" (адреса: 62360, Харківська обл., Дергачівський р.-н, смт. Вільшани, пров. Ринковий, буд. 1; ) на користь держави на р/р 0204, УК у Дергачівському районі Харківської області, , МФО 851011, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», в установі банку Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 72543,90 грн., з надання розстрочки у її сплаті на 12 місяців рівними частинами починаючи з 02.04.2018.

Стягувач: Державна екологічна інспекція у Харківській області (адреса: 61022, м. Харків, вул. пл. Свободи, буд. 5, підїзд 1, поверх 2; ).

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров'я "Вільшанське житлово-комунальне господарство" (адреса: 62360, Харківська обл., Дергачівський р.-н, смт. Вільшани, пров. Ринковий, буд. 1; ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (адреса: 61022, м. Харків, вул. пл. Свободи, буд. 5, підїзд 1, поверх 2; ; на р/р 1164, УК ДКСУ у м. Києві, МФО 820172): 1762,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.04.2018 р.

Суддя ОСОБА_3