РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2018Справа № 910/21457/17
За позовом Державного підприємства "Стивідорна компанія "Ольвія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл"

про стягнення 16852,22 грн.

Суддя Усатенко І.В.

секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
В судовому засіданні 26.03.2018 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Державне підприємство "Стивідорна компанія "Ольвія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" про стягнення 16852,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення умов договору № 356Т-2016 від 12.12.2016 не належним чином виконано зобов'язання по своєчасній поставці товару, в зв'язку з чим позивач нарахував йому пеню та просить стягнути її у судовому порядку.

Ухвалою суду від 05.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21457/17, розгляд останньої призначено на 17.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судове засідання 17.01.2018 не відбулось, в зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/21457/17 від 30.01.2018, у зв'язку з набранням 15.12.2017 чинності Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, справу відповідно до ст. 247 цього Кодексу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні 23.02.2018. Задоволено клопотання позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Представник позивача брав участь в судовому засіданні 23.02.2018 в режимі відео конференції.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 23.02.2018 оголошено перерву до 26.03.2018.

Через канцелярію суду 06.03.2018 від позивача надійшли письмові пояснення з долученими до них додатковими доказами та доказами їх направлення відповідачу.

В судове засідання 26.03.2018 представники учасників справи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та попереджений про наслідки не надання відзиву, його неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Неявка позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки, він був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

12 грудня 2016 року між Державним підприємством "Спеціалізований морський порт "Октябрськ" (перейменовано в Державне підприємство "Стивідорна компанія "Ольвія") (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" (постачальник) укладений договір про закупівлю товару № 356Т-2016, у строки та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця Паливо рідинне та газ; оливи мастильні/Паливо (паливо дизельне сезонне підвищеної якості з можливістю бункерування плавзасобів підприємства), код ДК 016:2010: 19.20.2/код СРУ 09100000-0 (надалі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти Товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену цим Договором грошову суму. Найменування, кількість, та ціни, за якими постачається Товар, вказуються в Специфікації № 1, яка є Додатком № 1 до Договору. Поставка Товару здійснюється на підставі письмових заявок Покупця. Постачальник повинен поставити Покупцю Товар у кількості, визначеній у Специфікації № 1, якість якого відповідає нормам якості (ДСТУ), які встановлені на цей Товар (п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 20.01.2017, ціна за одиницю Товару зазначена у Специфікації № 1 до цього Договору. Ціна цього Договору становить разом з ПДВ 3695633,81 грн.

Пунктами 4.1-4.2 договору сторони визначили, оплата Товару здійснюється в порядку безготівкових розрахунків шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок Постачальника. Покупець оплачує Постачальнику кожну прийняту партію Товару не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дати поставки Товару Покупцю на підставі виставленого Постачальником рахунку.

Згідно п.5.1, 5.2, 5.3 договору строк поставки Товару: грудень 2016 р. - квітень 2017 р. Місце поставки Товару за цим договором - Україна, м. Миколаїв, Корабельний район, а/с 170 (вул. Айвазовського, 29), територія ДП "СК "ОЛЬВІЯ". Поставка Товару здійснюється Постачальником окремими партіями за заявками Покупця, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання від Покупця заявки на відповідну партію Товару. Заявка вважається належним чином врученою Постачальнику з моменту її надіслання Покупцем факсом за тел. або електронною поштою за адресою , .

Відповідно до п.5.8 договору, право власності на Товар виникає у Покупця в момент отримання Товару та видаткових накладних і товарно-транспортних накладних. День поставки Товару - дата, вказана в товарно-транспортній накладній. В накладній в обов'язковому порядку Постачальник зобов'язаний вказати номер і дату Договору, на підставі якого поставляється Товар.

Специфікацією № 1 до договору сторони визначили вартість палива дизельного сезонного підвищеної якості (Євро) з бункерування плавзасобів ДП "СК "Ольвія" у розмірі 13,39 грн за одиницю товару без ПДВ. Додатковою угодою № 1 від 10.01.2017 до договору № 356Т-2016 від 12.12.2016 сторони визначили вартість одиниці товару - 13,39 грн без ПДВ за кількість 23330 л та 14,72 грн без ПДВ за кількість 187996 л. Додатковою угодою № 2 від 20.01.2017 до договору № 356Т-2016 від 12.12.2016 сторони визначили вартість одиниці товару - 13,39 грн без ПДВ за кількість 23330 л та 14,72 грн без ПДВ за кількість 11420 л., та 16,18 грн без ПДВ за кількість 160643 л.

За умовами п. 11.1, 11.2 договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 11.1 цього Договору та діє до 31.12.2017 р., але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонам взятих на себе зобов'язань за цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з заявкою від 16.12.2016 № 12-01/3267 (строк виконання до 21.12.2016 включно) про поставку палива дизельного сезонного підвищеної якості євро (ДСТУ 7688:2015) для бункерування буксиру "Руслан" у кількості 20 куб м згідно умов договору № 356Т-2016 від 12.12.2016. Вказана заявка була направлена на визначену в договорі електронну адресу відповідача() 16.12.2016. Вказана заявка була виконана відповідачем своєчасно, як визнано позивачем та не заперечено відповідачем.

Заявка № 12-01/3351 від 26.12.2016 на поставку палива дизельного сезонного підвищеної якості євро (ДСТУ 7688:2015) для бункерування буксирів "Капитан Гисич" у кількості до 26 куб м та буксиру "Витязь" у кількості до 25 куб м згідно умов договору № 356Т-2016 від 12.12.2016 зі строком поставки до 29.12.2016 включно, направлена електронною поштою 26.12.2016 на адресу . Згідно видаткової накладної № ТРН-000037 від 11.01.2017, підписаної обома контрагентами позивачу було поставлено паливо дизельне у кількості 11420 л на загальну суму 201677,20 грн. Факт поставки також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів № 11101/17 від 11.01.2017 (підписана представником постачальника та водієм на підставі довіреності позивача).

Тобто відповідачем заявка № 12-01/3351 від 26.12.2016 була виконана частково у кількості 11420 л (11,42 куб м) замість 51 куб м і з простроченням виконання зобов'язання на 13 днів (з 30.12.2016 по 11.01.2017).

З заявкою № 12-01/83 від 12.01.2017 на поставку палива дизельного сезонного підвищеної якості євро (ДСТУ 7688:2015) для бункерування буксирів підприємства у кількості 176576 л згідно умов договору № 356Т-2016 від 12.12.2016 з урахуванням недопоставленого товару за заявкою № 12-01/3351 від 26.12.2016 у кількості 41,293 куб м позивач звернувся до відповідача за електронною адресою 12.01.2017. Як визнано позивачем та не спростовано відповідачем вказана заявка не була виконана взагалі. Згідно умов договору, поставка за вказаною вище заявкою мала бути здійснена до 17.01.2017 включно. Тобто відповідач прострочив своє зобов'язання з поставки товару на 2 дні (з 18.01.2017 по 19.01.2017).

Заявка від 20.01.2017 № 12-01/146 на поставку палива дизельного сезонного підвищеної якості євро (ДСТУ 7688:2015) для бункерування буксиру "Капитан Гисич" у кількості 30347 кг, буксиру "Руслан" у кількості 22094 кг, буксиру "Витязь" у кількості 11043 кг згідно умов договору № 356Т-2016 від 12.12.2016 була виконана відповідачем своєчасно - 24.01.2017, що підтверджується товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів: № 12401/17 (кількість товару 35122 куб дм), № 22401/17 (кількість товару 25550 куб дм), № 32401/17 (кількість товару 12790 куб дм). Товарно-транспортні накладні підписані представником відповідача та водієм за довіреністю позивача.

На підставі рахунку-фактури № ТР-0010082 від 11.01.2017 на суму 201677,20 грн позивачем було оплачено вартість отриманого ним товару, що підтверджується платіжним дорученням № 293 від 17.01.2017 на суму 201677,20 грн та банківською випискою.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 01-2/1236 від 24.05.2017 на суму 16852,07 грн (докази направлення в матеріалах справи). Відповідач відповіді на претензію не надав, суму пені не сплатив.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Умовами п.8.3 договору визначено, що за несвоєчасну поставку товару (його партії) або його комплектуючого виробу, позивач має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого комплектуючого обладнання (виробу) або несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення поставка товару (його партії) більш ніж на 30 календарних днів - має право додатково стягнути штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару та/або несвоєчасно поставленого товару.

Частиною другою статті 231 ГК України, передбачено відповідальність за порушення господарського зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Матеріалами справи підтверджено прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо поставки товару за заявками позивача № 12-01/3351 від 26.12.2016, № 12-01/83 від 12.01.2017, тому нарахування позивачем пені у сумі 16852,23 грн., розрахунок якої судом перевірено, є обґрунтованим, а вимога про стягнення пені підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, обставини визнані позивачем у позовній заяві та підтверджені матеріалами справи, відповідач не спростував шляхом подання належних та допустимих доказів. Відповідач не скористався наданим йому правом на подачу відзиву та доказів у спростування обставин щодо наявності підстав для стягнення з нього пені за прострочення виконання зобов'язань з поставки.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 16852,23 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України, удові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл Рітейл" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5-В, ) на користь Державного підприємства "Стивідорна компанія "Ольвія" (54052, м. Миколаїв, Корабельний район, а/с 170, ) пеню за несвоєчасне виконання поставки у розмірі 16852 (шістнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дві) грн. 23 коп., 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 27.03.2018

Суддя І.В. Усатенко