ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/913/17

Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

учасники справи:

позивач - Самбірський міжрайонний центр зайнятості

відповідач - Самбірська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області

розглянувши матеріали касаційної скарги Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області

на рішення Господарського суду Львівської області від 19 червня 2017 року у складі Крупника Р.В. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року у складі Бойко С.М. - головуючого, Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.

за позовом Самбірського міжрайонного центру зайнятості

до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області

про стягнення суми

Історія справи

Короткий зміст та підстави позовних вимог

1. У травні 2017 року - Самбірський міжрайонний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю.

2. Підставою звернення до суду з вищезазначеними вимогами стали наступні обставини:

2.1. Наказом Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №84-0 від 23.12.2016р. звільнено ОСОБА_8 з посади головного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Самбірської ОДПІ ГУ ДФВС у Львівській області. 2.2. 16.01.2017р. ОСОБА_8 звернулася до Мостиського МРЦЗ з заявою про надання їй статусу безробітної.

2.3. На підставі наказів Самбірського МРЦЗ №НТ170120 від 20.01.2017р., №НТ170123 від 23.01.2017, №НТ170124 від 24.01.2017 ОСОБА_8 надано статус безробітної, призначено (поновлено) та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

2.4. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2017р. у справі №813/308/17 за позовом ОСОБА_8 до Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 23.12.2016 року за №84-0;

- поновлено ОСОБА_8 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з 24 грудня 2016 року, стягнуто зі Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_8 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4943,98 грн., за виключенням податків і зборів;

- в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

2.5. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_8 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в розмірі 4248 грн. 63 коп. за виключенням податків і зборів допущено до негайного виконання.

2.6. Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2017р.

2.7. Наказом Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №14-0 від 23.03.2017р. скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №84-0 від 23.12.2017 "Про звільнення з роботи" ОСОБА_8, поновлено її на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з 24 грудня 2016 року, виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4248,63 грн., встановлено ОСОБА_8 посадовий оклад згідно штатного розпису та підтверджено спеціальне звання "Інспектора податкової та митної справи І рангу".

2.8. 23.03.2017р. ОСОБА_8 звернулася до Самбірського МЦЗ з відповідною заявою з додатками (вх. №1023 від 23.03.2017), якою повідомила про поновлення її на роботі.

2.9. Наказом Самбірського МРЦЗ №НТ170323 від 23.03.2017 ОСОБА_8 припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію її як безробітної.

2.10. За період з 24.01.2017р. по 16.03.2017р. позивачем виплачено ОСОБА_8 7 178,45 грн. допомоги по безробіттю.

3. У зв'язку з поновленням ОСОБА_8 на роботі за рішенням суду, позивач звернувся до відповідача з претензією №782/07 від 31.03.2017р., відповідно до якої просив протягом 15 календарних днів з дня одержання претензії перерахувати на рахунок Самбірського МРЦЗ 7178,45 грн., які були виплачені ОСОБА_8 в якості допомоги по безробіттю.

4. Претензія була залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення Самбірським міжрайонним центром зайнятості до суду.

5. Після порушення провадження у справі частина допомоги по безробіттю була відшкодована позивачу ОСОБА_8 в розмірі 1077,40 грн. та Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області в розмірі 3892,30 грн., відповідно неповернутими залишаються кошти в розмірі 2208,75 грн.

6. Отже, предметом позову є вимога Самбірського міськрайонного центру зайнятості до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення 2208,75 грн. в якості повернення допомоги по безробіттю.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

7. Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.06.2017р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р., задоволено зменшені позовні вимоги та стягнуто з Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості 2208,75 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

8. Вказані рішення мотивовані тим, що в силу наявності факту поновлення на роботі працівника відповідача за рішенням суду, виплачені суми допомоги підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з вказаними рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

7. Скаржник обґрунтовує свої доводи касаційної скарги наступним:

7.1 Отримання ОСОБА_8 допомоги по безробіттю та заробітної плати за час вимушеного прогулу без урахування суми допомоги по безробіттю є переплатою коштів для Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, а не для Самбірського міжрайонного центру зайнятості. Скаржник посилається на п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.1992р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" відповідно до якої при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав цей час.

7.2. Посилається на положення ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за змістом яких, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг;

7.3. притягнення до подвійної відповідальності відповідача, оскільки ОСОБА_8 вже отримала допомогу по безробіття та заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

8. Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог, оскільки Суд вважає, що рішення по справі винесені з повним з'ясуванням обставин справи та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

9. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем фонду про прийняття його на роботу.

10. Ч. 4 ст. 35 Закону визначено, що із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

11. Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

12. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 34 постанови №9 від 06.11.1992, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

13. Наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №14-0 про поновлення ОСОБА_8 на роботі видано 23.03.2017р., у зв'язку з чим вимога Самбірського міжрайонного центру зайнятості щодо стягнення з роботодавця - Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, суми виплаченого забезпечення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

14. Щодо подвійного притягнення до відповідальності заявленого відповідачем, Суд зазначає, що стягнення грошових коштів за вимушений прогул та стягнення виплаченого забезпечення в силу Закону не є одним і тим же видом юридичної відповідальності.

15. Судами вірно відхилено заперечення відповідача про неприпустимість одночасного стягнення з нього суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суми виплаченої допомоги по безробіттю, оскільки на його переконання це є подвійною відповідальністю за одне і те саме порушення. З огляду на те, що вартість соціальної допомоги по безробіттю, стягнення якої є предметом даного позову, виплачена Самбірським міжрайонним центром зайнятості ОСОБА_8, підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку, встановленому ст. 34, ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати, здійснені Самбірською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області ОСОБА_8 на підставі рішення суду в порядку ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю, є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто види юридичної відповідальності відповідача перед позивачем та перед гр. ОСОБА_8, є різними, що не суперечить приписам ст.61 Конституції України.

16. Пред'явлення громадянкою ОСОБА_8 позову до суду про поновлення її на роботі, не позбавляло останню права на отримання допомоги по безробіттю до моменту поновлення на роботі за рішенням суду, а тому не звільняє відповідача від обов'язку компенсувати вартість фактично здійснених громадянці ОСОБА_8 соціальних виплат на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за період з моменту реєстрації останньої, як безробітної до зняття з обліку внаслідок поновлення її на роботі.

17. Щодо доводу, викладеному у п. 7.2. цієї постанови, Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

18. Як вірно зазначено судами, відповідачем не обґрунтовано належним чином, із посиланням на норми матеріального права, які б передбачали обов'язок безробітного повідомляти центри зайнятості про стягнення на його користь коштів за час вимушеного прогулу, і про те, що таке стягнення впливає на виплату допомоги по безробіттю, зокрема і на її розмір, а саме, що сума чи розмір допомоги по безробіттю, які виплачуються безробітному, мають бути зменшені на суму коштів, стягнутих в якості оплати за час вимушеного прогулу.

19. Частина 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" також не передбачає підстав чи можливостей зменшити суму виплаченого безробітному та вартості наданих соціальних послуг безробітному, які підлягають відшкодуванню роботодавцем у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, в тому числі, і на суму коштів, стягнутих в якості оплати за час вимушеного прогулу.

20. Клопотання Самбірського міськрайонного центру зайнятості про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, яке надійшло 19.12.2017р. через канцелярію суду, судом не розглядається, з огляду на розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

21. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017р., переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

22. Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що судами повно та всебічно досліджено фактичні обставини справи, здійснено перевірку наявних доказів з урахуванням визначених меж позовних вимог та правильно застосовано законодавство під час розгляду справи.

23. Наведені в касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального права.

24. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України (в редакції після 15.12.2017р.) покладається на скаржника.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

26. Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 19 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року у справі № 914/913/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати складення повного судового рішення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.