ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3135/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявились;

від відповідача: ОСОБА_1 (представник за довіреністю);

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна будівельна група компаній" (67562, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Крижанівка, вул. Морська, 45-А);

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Чорноморгідробуд" (65026, м. Одеса, площа Катерининська, буд. 7, корпус А);

про стягнення 71695,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 15.12.2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна група компаній» (надалі - ТОВ «Південна будівельна група компаній») звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморгідробуд», в якій просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 40 052,28 грн., пеню у розмірі 6 808,89 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 08.06.2015р. між сторонами укладено Договір підряду на виконання будівельних робіт №6-2015, згідно умов якого позивач свої зобовязання виконав належним чином, між тим, в порушення умов договору відповідач підрядні роботи в частині занурення 67-ми паль довжиною 7 п.м. методом вдавлювання виконав неналежним чином, що стало підставою для звернення з відповідним позовом. Правовими підставами звернення з позовом позивачем визначено ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 837, 839, 847, 852, 857-859, 883, 884 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2017 року, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву ТОВ «Південна будівельна група компаній» судом залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2017р., з огляду на усунення позивачем виявлених судом недоліків, за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3135/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2018 р.

05.01.2018 року від ТОВ «Південна будівельна група компаній», в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. ГСОО № 2-106/18), згідно якої позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 71 695,56 грн., з яких: 40 052,28 грн. - основний борг та 31 643,28 грн. пеня. Відповідна заява була прийнята судом до розгляду.

17.01.2018 року від відповідача надійшла заява, в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої ТДВ «Чорноморгідробуд» просило суд залучити до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія», як замовника будівництва, тобто особу, на яку відповідно до умов договору №6-2015 від 08.06.2015р. та п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №903 від 11.07.2007р. покладено обовязок нагляду за дотриманням проектної документації під час виконання спірних будівельних робіт.

Зазначене клопотання було розглянуто судом та у його задоволенні відмовлено, оскільки рішення у даній справі ніяким чином не вплине на права та обовязки відповідної особи. При цьому, суд зазначив, що відповідачем при звернені з вказаною завою, в порушення вимог ч 3 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України жодним чином не зазначено підстав залучення Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Південна будівельна компанія» в якості 3-ї особи, а лише вказано мету такого залучення встановлення всіх обставин справи.

17.01.2018 року ТДВ «Чорноморгідробуд» також подано до суду відзив на позовну заяву вх. ГСОО №2-299/18 (а.с.152-159, том I), згідно якого відповідач вважає позовні вимоги ТОВ «Південна будівельна група компаній» безпідставними з огляду на те, що позовні вимоги заявлено до юридичної особи з організаційно-правовою формою у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, тоді як організаційно-правовою формою відповідача товариство з додатковою відповідальністю. Крім того, відповідач стверджує, що передбачені договором №6-2015 від 08.06.2015 року підрядні роботи по вдавлюванню 127-ми залізобетонних паль 17.05.2015р. виконані належним чином з додержанням умов договору щодо якості та термінів виконання робіт. Також, відповідач зазначає, що технічний нагляд при виконанні будівельних робіт за договором №6-2015 від 08.06.2015р. здійснювався Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Південна будівельна компанія», як замовником будівництва на обєкті, розташованому за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Софіївська, 15 та від замовника на адресу ТДВ «Чорноморгідробуд» будь-яких претензій щодо якості спірних робіт не надходило. Також, відповідач наполягає на невідповідності наданих позивачем доказів в підтвердження своїх доводів. Водночас, звертає увагу суду на недостовірність наданого позивачем висновку за результатами польових контрольних випробувань ґрунтів статичним вертикальним навантаженням, що вдавлює палі №335, №388 та №370 та на те, що відповідний документ здійснено особою, яка не мала дозвільних та кваліфікаційних документів при здійсненні таких досліджень. Крім того, відповідач просить суд до вимог про стягнення з нього пені застосувати позовну давність та у задоволені позовних вимог в цій частині відмовити, в звязку з пропуском строку позовної давності. Отже, ТДВ «Чорноморгідробуд» заявлені позовні вимоги ТОВ «Південна будівельна група компаній» вважає безпідставними та необґрунтованими, в вязку з чим у задоволені позову просить суд відмовити в повному обсязі.

17.01.2018 року позивачем надано до суду письмові пояснення вх. ГСОО №1043/18, у яких на задоволені позову наполягає та вказує, що замовником - ТОВ «Південна будівельна група компаній» проводились всі необхідні випробування та отримувались рекомендації з приводу виправлення недоліків, які були допущенні відповідачем внаслідок неналежного виконання умов договору №6-2015 від 08.06.2015 року.

В подальшому 05.02.2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив вх. ГСОО №2334/18 (а.с.176-188, том I), у відповідності до якого зазначає, що при складанні позовної заяви було помилково невірно визначено організаційно-правову форму відповідача. Разом з тим, позивач стверджує, оскільки за договором №6-2015 від 08.06.2015 року ТДВ «Чорноморгідробуд» роботи були виконані неналежним чином, то позивач для усунення виявлених недоліків змушений був укласти інший договір із іншим підрядником, а саме договір №01-09/15 від 01.09.2015 року, який укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр Трансзвук».

Ухвалою господарського суду від 12.02.2018 року на підставі п. 6 ч. 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічну позовну заяву ТДВ «Чорноморгідробуд» до ТОВ „Південна будівельна група компаній про стягнення грошових коштів у розмірі 82 698,25 грн., з яких: 51 984,00 грн. - основна заборгованість, 11 479,72 грн. пеня, 15 491,23 грн. інфляційні, 3 743,30 грн. 3% річні, судом повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року, в порядку ст. 243 Господарського процесуального кодексу України, судом було виправлено описку та зазначено, що вірною назвою відповідача у даній справі - Товариство з додатковою відповідальністю "Чорноморгідробуд".

У судовому засіданні від 05.03.2018 року представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що він є новим представником та йому необхідний час для ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, для забезпечення прав позивача, визначених ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до положень ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, судом було оголошено перерву у судовому засіданні від 05.03.2018р. до 19.03.2018 року про що відповідні представники повідомлені під підпис.

Крім того, 12.02.2018 року від відповідача надійшло клопотання про винесення окремої ухвали (вх. ГСОО № 2-942), згідно якої ТДВ "Чорноморгідробуд" просить суд в порядку ст. 246 Господарського процесуального кодексу України, винести окрему ухвалу відносно ТОВ „Південна будівельна група компаній за надання до суду підробних документів та відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за надання висновку без діючої ліцензії на таку діяльність.

Водночас, 06.03.2018 року від відповідача надійшло клопотання про стягнення штрафу (вх. ГСОО №2-1457), згідно якого ТДВ "Чорноморгідробуд" просить суд постановити ухвалу, якою застосувати заходи процесуального примусу до ТОВ „Південна будівельна група компаній у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 17 620,00 грн., з огляду на невиконання позивачем обовязку з доплати судового збору, подання відзиву на позов із пропуском строку, порушення вимог щодо подання доказів, зловживання правами щодо зміни представника.

Розглянувши зазначені клопотання, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні з огляду на те, що заходи процесуального примусу є по суті превентивними заходами, які застосовуються для припинення протиправних дій або для запобігання їх негативним наслідкам. Заходи процесуального примусу це процесуальні дії, що застосовуються за ухвалою суду до осіб, які своїми діями або бездіяльністю перешкоджають ефективному розгляду і вирішенню спору. Отже, заходи процесуального примусу є реакцією суду на ті правопорушення, які допустили учасники процесу або інші особи, і які заважають подальшому розгляду справи. Водночас, окрема ухвала є засобом реагування суду на виявлені під час судового розгляду порушення законності або суттєвих недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, їх працівників чи посадових осіб.

Таким чином, застосування заходів процесуального примусу та вирішення питання щодо винесення окремої ухвали є виключним правом суду, та подання стороною відповідного клопотання не передбачено господарським процесуальним кодексом, тоді як зазначені відповідачем підстави для застосування відповідних заходів ніяким чином не перешкоджають вирішенню спору по суті, а оцінка наданих стороною доказів у справі та їх обґрунтованість безпосередньо зазначається у рішенні суду.

У судове засідання від 19.03.2018р. представник позивача не зявився, між тим про дату, час та місце проведення засідання суду повідомлений належним чином, безпосередньо під розпис у попередньому судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.03.2018р. проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов і відповідних запереченнях та просив суд у задоволені заявлених позовних вимог ТОВ «Південна будівельна група компаній» відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 19.03.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 29.03.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про сплату основної заборгованості та пені, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено матеріалами справи 08.06.2015 року між ТОВ «Південна будівельна група компаній» (надалі - замовник) та Відокремленим підрозділом „Будівельне управління № 463 ТДВ „Чорноморгідробуд в м. Одесі (надалі підрядник) укладено договір підряду №6-2015 (надалі договір), предметом якого є роботи з влаштування пальової основи методом вдавлювання із залізобетонних паль 35*35 см довжиною до 12 п.м. в грунти 2-ої гр. 949 п.м. на будівництві житлового будинку в с. Крижанівка по вул. Софіївська, 15.

Згідно умов п. 1.2 договору, початок робіт визначається моментом передачі замовником котловану та паль за актом. Закінчення робіт: 30 календарних днів після передачі котловану та паль.

У відповідності до п. 2.1 договору, вартість робіт визначається договірною ціною (додаток №1), яка становить 75 920 грн. в т.ч. ПДВ 12 653 грн. та вартість транспортування копра та обладнання для вдавлювання до місця роботи та назад, а також монтаж і його демонтаж, складає (додаток №2) 51 114 грн. в т.ч. ПДВ 8 519 грн.

Пунктами 2.2, 2.3 та 2.4 договору передбачено, що сплата виконаних робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок підрядника. До початку робіт замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 25000 грн. В міру вдавлювання паль замовник перераховує за кожні 20 шт. по 10000 грн.

Умовами п. 3.1 договору встановлено обовязок підрядника виконати роботи по вдавлюванню паль у повному обсязі у відповідності до технічних та будівельних норм та згідно отриманої від замовника технічної документації (план пальового поля).

Пунктом 3.2 договору передбачено, зокрема, обовязок замовника передати підряднику технічну документацію (пальове поле), репер, розбивочні осі.

Відповідно до п. 4.2 договору визначено, що у випадку неналежного виконання своїх обовязків за договором підрядник зобовязаний усунути допущені порушення зобовязань не пізніше 5 днів з моменту виявлення порушень.

Положеннями п. 4.4 договору передбачено, що у випадку неналежного (у томі числі, несвоєчасного) виконання зобовязань підрядник сплачує замовнику неустойку у вигляді пені у розмірі одного відсотка грошової вартості невиконаного зобовязання за кожен день прострочки виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений сторонами договір №6-2015 від 08.06.2015 року, за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, предметом якого є виконання робіт з влаштування пальової основи методом вдавлювання із залізобетонних паль 35*35 см довжиною до 12 п.м. в грунти 2-ої гр. 949 п.м. на будівництві житлового будинку в с. Крижанівка по вул. Софіївська, 15.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Водночас, ч. 2 ст. 875 цього кодексу встановлено, що договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Положеннями ст. 877 Цивільного кодексу України серед іншого, передбачено, що підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію.

Як стверджує позивач, за актом від 16.06.2015 року позивачем було передано 76 шт. паль та котлован, між тим, відповідного акту щодо передачі паль та схеми пальового поля відповідачу, ТОВ «Південна будівельна група компаній» до суду не надано.

Разом з тим, із матеріалів справи, згідно журналу занурення залізобетонних паль методом вдавлювання (а.с. 76-80), розпочатого 17.06.2015 р. та закінченого 17.07.2015 року вбачаться, що відповідачем було вдавлено 127 паль, зазначені обставини ніяким чином не заперечуються сторонами у справі. Із відомостей зазначених у даному журналі вбачаться дата вдавлювання кожної окремої палі, її номер, відмітки розміщення та глибина вдавлювання.

Крім того, із наданих позивачем до позовної заяви документів вбачається, що Договір на виконання проектних робіт (а.с. 25, том І) був укладений з проектувальником ПП „Ретроград лише 20.06.2015 року тобто вже після укладення договору підряду №6-2015 від 08.06.2015 року та після початку виконання робіт. Отже, з наданих позивачем документів неможливо зробити висновок, які саме вимоги до проектної документації порушив відповідач.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

При цьому, в матеріалах справи відсутні акти виконаних підрядних робіт за договором № 6-2015 від 08.06.2015 року, які б були підписані сторонами у справі та свідчили б про прийняття робіт позивачем.

Водночас, відповідач зазначає, що роботи виконувались ним за схемою розташування паль (а.с. 210, том І), яка була передана позивачем за умовами договору №6-2015 від 08.06.2015 року до початку виконання спірних робіт та проектувальником зазначеної документації вказано - П Зодчий, а найменування десятиповерховий трьохсекційний багатоквартирний житловий будинок с. Крижанівка, вул. Софіївська 15. Вказаний документ містить надпис замовника будівництва Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» - «В производство работ 08.06.15 г.» та засвідчений печаткою підприємства. Відповідний оригінал документу був наданий відповідачем для огляду суду в судовому засіданні.

Між тим, позивачем до матеріалів справи було надано зовсім іншу схему (а.с. 200, том І) та у судовому засіданні судом було зазначено позивачу про необхідність надання оригіналу відповідного документу, однак у клопотанні (вх. ГСОО 3613/18 від 16.02.2018р.) позивач повідомив суд про те, що вказаний документ знаходиться в архіві підприємства. При цьому, в подальшому витребуваний судом оригінал документу не був наданий позивачем.

З огляду на зазначене, оскільки оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, судом відповідно до ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, не береться до уваги цей доказ. Між тим, суд приймає за належний доказ схему розташування паль (а.с. 210, том І), яка була подана відповідачем.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

При цьому, суд зазначає, що згідно з ст. 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Отже, у разі непогодження замовника з виконаними роботами, він має право вимагати від підрядника виконання певних дій, та, у разі необхідності, звернутися за захистом своїх прав у судовому порядку.

Однак, як вже зазначалось судом, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про сплату основної заборгованості, з підстав неналежного виконання відповідачем робіт за договором №6-2015 від 08.06.2015 року, яка ніяким чином не кореспондується з положеннями ст.858 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, в порушення вимог ст.ст. 73-74 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано доказів, які б свідчили про відступ відповідача від умов договору №6-2015 від 08.06.2015р. при виконанні спірних робіт та виправлення їх іншою особою та понесених позивачем витрат з даного приводу.

При цьому, надані позивачем докази в підтвердження своєї позиції судом не приймаються як належні з огляду на таке:

Так, за умовами договору №6-2015 від 08.06.2015р. спірні роботи виконувались на обєкті будівництва житловий будинок в с. Крижановка по вул. Софіївській 15., за схемою розташування паль (а.с. 210, том I) із зазначенням проектувальника документації Зодчий. Однак до матеріалів справи позивачем надано копію договору б/н від 20.06.2015р. (а.с. 70-72, том I), де проектувальником є ПП «Ретроград», а проект виконувався щодо обєкту будівництва - трьохсекційний житловий будинок «Англійський будинок №4», розташований за адресою: Одеська обл. Комінтернівський р-н, с. Крижанівка, житлова група «Зелений мис», вул. Софіївська, буд. 15, а схема розміщення паль із зазначенням проектувальника ПП «Ретроград» відноситься щодо обєкта будівництва по вул. Дрезденська, 13 (а.с. 75, том I).

Водночас, надана позивачем копія звіту СПД ОСОБА_3 (а.с. 81-96, том I) щодо контрольних польових випробувань палі №378, судом до уваги не приймається, оскільки початок проведених випробувань зазначено 12.09.2015, а закінчення 13.09.2015р., тоді як ліцензія (а.с. 160, том I) у даної особи була терміном дії до 20.08.2015р. При цьому, суд відмічає, що висновок щодо результатів випробування стосувався лише палі №378, а висновок про випробування паль №№335, 388, 370, 378 позивачем не надано, тоді як позивач стверджує про недодавлювання відповідачем паль загальною кількістю 67 шт.

Разом з тим, надана позивачем копія договору №01-09/15 від 01.09.2015 року, укладеного між ТОВ «Південна будівельна група компаній» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр Трансзвук» (виконавець) не приймається судом в якості доказу усунення недоліків по додавлюванню 69 паль на обєкті будівництва: 10-поверовий житловий будинок вул. Софіївська, 15 с. Крижанівка, Одеська обл., оскільки факт виконання таких робіт не підтверджений належними та допустимими доказами, а саме актами виконаних робіт і довідкою про їх вартість.

Водночас, суд зазначає, що номери паль, які нібито додавлювались за даним договором, що вбачаться із копії витягу з журналу виконаних робіт (а.с.192-193, том I) не відповідають схемі розташування паль за номерами (а.с. 210, том I) із зазначенням проектувальника документації Зодчий, тобто проектній документації на підставі якої виконувались роботи відповідачем.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності у ТДВ „Чорноморгідробуд основної заборгованості у розмірі 40 052,28 грн. перед ТОВ «Південна будівельна група компаній» за договором №6-2015 від 08.06.2015р., в звязку з чим позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

З огляду на встановлені судом обставини щодо відсутності заборгованості у відповідача та відсутності обставин, які б свідчили про виконання відповідачем робіт із відступом від проектної документації, а також наявності у позивача витрат щодо усунення недоліків іншим підрядником, підстави для нарахування ТОВ «Південна будівельна група компаній» відповідачу пені згідно положень п. 4.4 договору №6-2015 від 08.06.2015р. відсутні, в звязку з чим, позовні вимоги ТОВ «Південна будівельна група компаній» про стягнення пені у розмірі 31 643,28 грн. не підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен зясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право на охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право та чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку із спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлення відсутності порушеного права позивача, суд не надає оцінку заяві відповідача про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача із стягненням недоплаченої суми судового збору у розмірі 162,00 грн. до Держаного бюджету України.

Керуючись ст.ст.73, 74, 77, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволені позову відмовити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна будівельна група компаній" (67562, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Крижанівка, вул. Морська, 45-А; ) до Державного бюджету України (№ рахунку 3008; отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район; код отримувача ; банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області; МФО 828011; код класифікації 22030001; код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 162/сто шістдесят дві/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 березня 2018 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська