ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2018 р. Справа № 911/147/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александер», м. Вишневе Києво-Святошинського району,

до відповідача фізичної особи - підприємця Галь Олега Анатолійовича, м. Бровари,

про стягнення 300 000,00 грн.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Короленко С.М., довіреність від 01.03.2018;

від відповідача: Галь О.А., особисто;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александер», м. Вишневе Києво-Святошинського району в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дев'яткова Антона Олександровича (далі по тексту ТОВ «ТД «Александер») звернулось до господарського суду Київської області з позовом від 18.01.2018 №02-01/14 до фізичної особи - підприємця Галь Олега Анатолійовича, м. Бровари (далі по тексту ФОП Галь О.А.), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 300 000,00 грн. боргу згідно договору поворотної фінансової допомоги №03/07 від 01.05.2007 та покласти на відповідача судовий збір в сумі 45000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення повноважень ліквідатора ТОВ «ТД «Александер» арбітражним керуючим Дев'ятковим О.А. з'ясовано, що позивач в 2010 році перерахував відповідачу 320 000,00 грн. як поворотну фінансову допомогу за договором №03/07 від 01.05.2007. З метою повернення суми дебіторської заборгованості ліквідатором на адресу відповідача направлялась вимога від 13.01.2017 про повернення зазначеної суми, відповідь на яку отримано не було, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості в сумі 300000,00 грн. в судовому порядку.

Ухвалою суду від 26.01.2018 позовну заяву ТОВ «ТД «Александер» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/147/18, підготовче судове засідання призначено на 19.02.2018.

19.02.2018 від відповідача ФОП Галь О.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечує. Відповідач твердить, що між ТОВ «ТД «Александер» та ФОП Галь О.А. договір про надання поворотної фінансової допомоги ніколи не укладався, а Договір №03/07 від 01.05.2007, на підставі якого здійснювалось перерахування коштів, за правовим змістом був договором про надання послуг, за яким відповідач як виконавець надавав позивачу як замовнику обумовлені договором послуги по передачі в оренду об'єктів нерухомості - проведення переговорів з клієнтами, розробка проектів договорів, отримання довідок та необхідних документів, контроль та супроводження підписання угод тощо. Крім того, відповідач твердить, що позивач звернувся з даним позовом з пропуском строку позовної давності, який, на його думку розпочав перебіг з 14.10.2013, тобто з моменту визнання позивача банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

В судове засідання 19.02.2018 з'явився відповідач, представник позивача в судове засідання не з'явився, від ліквідатора Дев'яткова надійшла заява про відкладення підготовчого засідання. Ухвалою від 19.02.2018 підготовче судове засідання було відкладено на 05.03.2018.

01.03.2018 відповідачем до суду подано докази направлення копії відзиву на адресу позивача.

Ухвалою суду від 05.03.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2018, про що присутні представник позивача та відповідач були повідомлені особисто під розписку.

16.03.2018 відповідач подав суду додаткові докази, а саме копії Акту прийому-передачі наданих послуг від 03.12.2007 та Додаткової угоди №2 до договору №03/07. Доказів направлення зазначених доказів позивачу відповідачем не подано.

19.03.2018 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому він наполягає, що спірні кошти згідно зазначеного призначення платежу були перераховані саме як поворотна фінансова допомога. Крім того, позивач твердить, що належним доказом надання послуг або виконання робіт є Акт, а факт укладення договору про надання послуг без відповідних актів не може вважатися доказом виконання останніх.

Також позивач зазначає про наявність об'єктивних поважних причин пропуску позовної давності, оскільки Договір №03/07 від 01.05.2007 та будь-які документи щодо його фактичного виконання у позивача відсутні, а попередній ліквідатор позивача Дяченко Я.В. дізналася про його існування лише в грудні 2016 з листа кредитора - ПАТ «Кредит Європа Банк» від 08.12.2016 №2807/01/03.

Доказів направлення відповідачу відповіді на відзив позивачем не подано. Разом із тим, копія відповіді на відзив була вручена представником позивача відповідачу в судовому засіданні 19.03.2018.

Розглянувши позов ТОВ «ТД «Александер» до ФОП Галь О.А. про стягнення 300 000,00 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 14.10.2013 у справі №Б13/188-11 ТОВ «ТД «Александер» визнано банкрутом і відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру. Ухвалою від 26.09.2017 у справі №Б13/188-11 достроково припинено повноваження ліквідатора Дяченко Яни Володимирівни та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Дев'яткова Антона Олександровича.

Ліквідатор твердить, що один з кредиторів - ПАТ «Кредит Європа Банк» листом від 08.12.2016 №2807/01/03 повідомив про те, що підприємством банкрутом у вигляді поворотної фінансової допомоги було перераховано 320 000,00 грн. фізичній особі - підприємцю Галь О.А., що підтверджено доданою до листа випискою по банківському рахунку банкрута. Зазначені кошти, за інформацією кредитора, не поверталися банкруту.

У зазначеному листі, копія якого подана до позову, кредитор ПАТ «Кредит Європа Банк» вимагав вжити належних заходів до повернення зазначених коштів до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, у зв'язку з чим ліквідатор Дяченко Я.В. направила відповідачу претензію-вимогу від 13.01.2017 №02-03/34, якою вимагала погасити заборгованість перед ТОВ «ТД «Александер» в сумі 320 000,00 грн. Як свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач зазначену претензію отримав особисто 26.01.2017, однак вимоги позивача не задовольнив та відповідь на претензію не надав.

У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути частину вказаної заборгованості в сумі 300 000,00 грн. з відповідача в судовому порядку. Зазначені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що позивачем не доведено належними доказами існування між сторонами зобов'язань, зумовлених договором позики.

Відповідно до ч. 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Також відповідно до частини першої ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Позивачем не подано жодних доказів укладення між сторонами договору поворотної фінансової допомоги та існування обов'язку відповідача повернути отримані кошти.

Тексту договору поворотної фінансової допомоги №03/07 від 01.05.2017 позивачем суду не подано, як і не подано доказів перерахування позивачем коштів відповідачу в якості поворотної фінансової допомоги.

В тексті листа ПАТ «Кредит Європа Банк» від 08.12.2016 №2807/01/03, на який посилається позивач, жодним чином не зазначено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поворотної фінансової допомоги.

Так, з листа вбачається, що ПАТ «Кредит Європа Банк» вказував про перерахування позивачем на користь ЗАТ «Українські сателітарні системи» значних сум грошових коштів за договором про надання поворотної фінансової допомоги №04/07 від 20.08.2007.

Щодо відповідача ФОП Галь О.А., в листі зазначено про те, що позивачем здійснювалось поповнення його карткового рахунку, а не про те, що була перерахована поворотна фінансова допомога.

Як вбачається з поданої копії виписки по рахунку з 01.01.2010 по 01.08.2014, позивач перерахував відповідачу платіжними дорученнями:

№20 від 15.02.2010 суму 60 000,00 грн. (призначення платежу - поповнення карткового рахунку згідно договору №03/07 від 01.05.2007);

№103 від 13.04.2010 суму 100 000,00 грн. (призначення платежу - поповнення карткового рахунку згідно договору №03/07 від 01.05.2007);

№107 від 16.04.2010 суму 160 000,00 грн. (призначення платежу - поповнення карткового рахунку згідно договору №03/07 від 01.05.2007).

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Жодних відомостей, на підставі яких суд може встановити факт укладення між сторонами договору поворотної фінансової допомоги, та факт наявності простроченого обов'язку відповідача повернути позивачу зазначені кошти, подані позивачем документи не містять.

Натомість відповідач подав суду копію договору №03/07 від 01.05.2017 про надання послуг, згідно якого відповідач як виконавець надавав позивачу як замовнику обумовлені договором послуги по передачі в оренду об'єктів нерухомості - проведення переговорів з клієнтами, розробка проектів договорів, отримання довідок та необхідних документів, контроль та супроводження підписання угод.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що заявлені позовні вимоги позивачем не доведено у встановленому законом порядку належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою відмовити позивачу в позові повністю.

Щодо заяви відповідача про застосування у справі позовної давності, суд зазначає, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Відповідачем помилково визначено початок перебігу строку позовної давності моменту визнання позавача банкрутом 14.10.2013. Однак, з огляду на встановлення судом необґрунтованості позову, суд відмовляє у його задоволенні у звязку з недоведеністю позовних вимог, а тому підстав для дослідження пропуску позивачем строку позовної давності та поважності причин такого пропуску є недоцільним.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються судом на позивача.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александер» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 22.03.2018.

Суддя О.В. Конюх