донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.03.2018р. справа №905/1254/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників: від позивача від відповідачів не зявився 1. не зявився 2. не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від12.12.2017 року
у справі № 905/1254/17 (головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді: Мельниченко Ю.С., Лейба М.О.)
за позовом Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська виробничо-комерційна фірма Укрторгбудматеріали, м. Маріуполь Донецької області;
2.Відділу державної реєстрації юридичного департаменту Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області
про зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Маріупольська міська рада м. Маріуполь Донецької області звернулася до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська виробничо-комерційна фірма Укрторгбудматеріали, м. Маріуполь Донецької області, якою просила: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29118027 від 06.04.2016; скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ Маріупольська виробничо-комерційна фірма Укрторгбудматеріали на нежитлове приміщення 1, розташоване за адресою: вул. М. Грушевського, 11, загальною площею: 1068,2 м2, шляхом виключення запису про державну реєстрацію права власності №14036465 від 04.04.2016 на основну будівлю А-1; прибудову А1-1, А2-1, А3-1; ганок а, а2; майданчик а1 та навіс Б-1 з розділу №23 державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В якості третьої особи позивачем в позові зазначено Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту міської ради.

В підставу позовних вимог позивачем покладено проведення 06.04.2016р. державним реєстратором Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_5 державної реєстрації та внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності на обєкт нежитлової нерухомості, що розташоване за адресою м. Маріуполь , вул. М.Грушевського, буд.11, прим.1, загальною площею 1068,2 кв.м., із зміненими технічними характеристиками обєкта нерухомого майна, за відсутністю документа, який підтверджує введення в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

Зазначено, що за результатами перевірки, проведеної 06.10.2016р. спеціалістами Управління державного архітектурно-будівельного контролю, виявлено факт виконання ТОВ «Маріупольська ВКФ «Укрторгбудматеріали» будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт та самовільне зайняття земельної ділянки під розміщення прибудови до нежитлового приміщення №1 за адресою вул. М.Грушевського,11, що порушує право Маріупольської міської ради як власника земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.06.2017р. порушено провадження у справі № 905/1254/17 за позовом Маріупольської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Маріупольська виробничо-комерційна фірма Укрторгбудматеріали, м. Маріуполь Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.07.2017 до участі у справі в якості іншого відповідача залучено відділ державної реєстрації юридичного департаменту Маріупольської міської ради (87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 114).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.12.2017 року, з посиланням на п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, припинено провадження у справі №905/1254/17.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд зазначив, що предмет та підстави позову у даній справі свідчать, що спір про право у даній справі відсутній, а дослідженню підлягають саме владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як субєкт владних повноважень, отже дана справа є справою адміністративної юрисдикції та на спір з даної справи поширюється компетенція адміністративних судів.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Маріупольська міська рада звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 12.12.2017 про припинення провадження у справі №905/1254/17 та направити вказану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги Маріупольська міська рада, як представник територіальної громади м. Маріуполя, заперечуючи проти незаконного будівництва відповідачем 1 спірних прибудов, вважає набуття відповідачем 1 права власності на вказані прибудови незаконним та не визнає його. Наполягає, що незаконно збудованими прибудовами ТОВ «Маріупольська ВКФ «Укрторгбудматеріали» самовільно зайнято земельну ділянку по вул. Грушевського,11 у місті Маріуполі, що є порушенням прав територіальної громади міста Маріуполь.

Зазначає, що згідно зі ст.1 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Наполягає, що між сторонами наявний спір про право, Маріупольська міська рада не здійснює владних повноважень, а отже справа має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.02.2018 поновлено Маріупольській міській раді, м. Маріуполь Донецької області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 12.12.2017 у справі №905/1254/17; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради на ухвалу Господарського суду Донецької області від 12.12.2017 року у справі №905/1254/17.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2018 призначено до розгляду апеляційну скаргу Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.12.2017 у справі № 905/1254/17.

Товариство з обмеженою відповідальністю Маріупольська виробничо-комерційна фірма Укрторгбудматеріали проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу господарського суду Донецької області від 12.12.2017 залишити без змін.

Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області у відзиві на апеляційну скаргу просить прийняти рішення з урахуванням письмових пояснень відповідно до норм чинного законодавства. Зазначив, що державну реєстрацію на нерухоме майно, реєстрацію права власності за ТОВ Маріупольська ВКФ Укрторгбудматеріали було проведено 06.04.2016р. державним реєстратором Маріупольського міського управління юстиції. Отже, підставою для скасування державної реєстрації прав або документа для державного реєстратора або нотаріуса відповідно до діючого законодавства, буде слугувати рішення (ухвала) суду, яке набрало законної сили та внесене до єдиного державного реєстру судових рішень.

Сторони не скористалися правом участі представника в засіданні суду апеляційної інстанції, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції.

За таких обставин, розгляд апеляційної скарги здійснено апеляційним господарським судом за правилами, викладеними у Господарському процесуальному кодексі України, в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За положеннями ч.ч. 1,3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з приписами п. п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали господарської справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до договору №42 купівлі-продажу державного комунального майна, укладеного між Фондом обласного комунального майна Донецької обласної ради народних депутатів (надаліПродавець) та Товариством орендарів Маріупольської торгівельної бази «Укрторгбудматеріали» (надалі-Покупець), Продавець продав, а Покупець придбав державне комунальне майно цілісного майнового комплексу О/П Маріупольська торгова база «Укрторгбудматеріали», яке знаходиться за адресою: м. Маріуполь-15, Гавань Шмідта, 6 на земельній ділянці у відповідності до умов, зазначених в цьому Договорі (п. 1.1 Договору).

10.09.1993 зазначений договір посвідчений ОСОБА_6 старшим державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-4246.

Право власності покупця на відчужене майно посвідчено Свідоцтвом про право власності на приватизоване державне комунальне майно № 34 від 23.12.1993р.

21.10.2004 Маріупольським Бюро технічної інвентаризації прийнято рішення про реєстрацію права власності за ТОВ Маріупольська ВКФ «Укрторгбудматеріали» на нежиле приміщення за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 60 років СРСР, буд.11, прим.1, реєстраційний номер 8012463, на підставі договору купівлі-продажу №1-4246 від 10.09.1993, про що свідчить копія витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.10.2004р. № 5143292.

З копії витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.12.2007р. № 6987150 вбачається, що ТОВ Маріупольська ВКФ «Укрторгбудматеріали» є власником нежилого приміщення за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 60 років СРСР, буд.11, прим.1, реєстраційний номер 8012463 ( підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу №1-4246 від 10.09.1993), загальною площею 755,9 кв.м. та складається з основної будівлі з прибудовою(А-1) (магазин А1-1), навіс (Б-1), замощення.

Як свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 86974742 від 13.05.2017р., 04.04.2016р. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_5 Маріупольського міського управління юстиції Донецької області внесено відомості про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (власник ТОВ Маріупольська виробничо-комерційна фірма Укрторгбудматеріали, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер: 1-4246, виданий 10.09.1993р., видавник - державний нотаріус Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6В.), номер запису про право власності 14036465, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 23, обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення, загальною площею 1068,2 кв.м, адреса: Донецька область , м. Маріуполь, вул. 60 років СРСР, буд.11, прим.11, відмомості про складові частини обєкта нерухомого майна (основна будівля, А-1, прибудова А1-1, А2-1, А3-1, ганок,а,а2, майданчик,а1, навіс,Б-1).

За результатами перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, проведеної 06.10.2016р. спеціалістами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, встановлено факт виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок зазначених робіт, що є порушенням п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (лист управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради №06-742-01 від 12.10.2016 на адресу начальника управління земельних відносин Маріупольської міської ради»).

Позивач наполягає, що незаконно збудованими прибудовами ТОВ «Маріупольська ВКФ «Укрторгбудматеріали» самовільно зайнято земельну ділянку по вул. Грушевського,11 у місті Маріуполі, що є порушенням прав територіальної громади міста Маріуполь.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального Кодексу України (в редакції до 15.12.2017р.) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Виходячи з наведеного вбачається, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (постанова Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15).

За змістом положень статей 1, 4-1, 12, 13 Господарського процесуального Кодексу України (в редакції на час звернення до суду з позовом) місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, а отже розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції до 15.12.2017р.) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Питання про те, чи підвідомча господарському суду справа, вирішується залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 ГПК України.

При вирішенні питання підвідомчості спору господарському суду слід аналізувати предмет спору, склад сторін спору та його підставу, які розкривають характер спірних правовідносин між сторонами і вказують на рівність або адміністративне підпорядкування сторін спору.

З приписів ст.12 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що віднесені до підвідомчості господарських судів справи (спори) кваліфікуються за сукупністю предметного та суб'єктного критеріїв.

За суб'єктним критерієм до компетенції господарських судів віднесені спори і справи між юридичними особами, фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, та у визначених законом випадках за участі державного органу, органу місцевого самоврядування, інших осіб.

За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, пов'язані (тим чи іншим чином) з господарською діяльністю.

Спори за участю органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК України підвідомчі господарським судам.

Посилання Маріупольської міської ради, в якості підстави позову, на неправомірне (без дозволу Ради, як особи, що від імені територіальної громади реалізує повноваження власника земельної ділянки) зайняття ТОВ «Маріупольська виробничо-комерційна фірма «Укрторгбудматеріали» земельної ділянки по вул. Грушевського,11 у місті Маріуполі в результаті незаконно збудованих прибудов до вже існуючої будівлі, що потягло зміну (збільшення) технічних характеристик (площі) нежитлового приміщення, вказує на приватноправовий характер спору, тобто спору про право.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року N 15-рп/2002 визначено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, установлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду за захистом своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, у тому числі в судовому порядку.

Відповідно до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Позов заявлений Маріупольською міською радою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольська виробничо-комерційна фірма «Укрторгбудматеріали», як господарюючого субєкта.

Звертаючись до суду з позовом, Маріупольська міська рада визначилася з особою до якої заявлений позов; протягом розгляду справи клопотання про заміну первісного відповідача на належного не подавала, письмової згоди на заміну відповідача на належного (як це потребує ст.24 ГПК України) не викладала.

З позовними вимогами до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області не зверталася, зазначаючи лише про необхідність залучення Відділу до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Позов до державного реєстратора Маріупольського міського управління юстиції Маріупольською міською радою не заявлявся; в якості відповідача у справі ні державний реєстратор ні Маріупольське міське управління юстиції не залучалися.

З огляду на положення статей 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Ані позивач у справі, ані визначений позивачем відповідач у даному спорі, не здійснюють владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи викладене, помилковим є висновок суду першої інстанції, що спір по даній справі має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, що стало підставою для припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного суду України від 25.04.2017р. по справі № 21-3197а16 (а дійсно № 816/1774/15) є неправомірним, оскільки відповідачами у справі № 816/1774/15 є державний реєстратор реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції, а також державний реєстратор прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України, Міністерство юстиції України.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. ст. 271, 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 12.12.2017р. у справі №905/1254/17 та передання справи на розгляд господарського суду Донецької області.

Керуючись статтями 270, 271, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради м. Маріуполь Донецької області на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.12.2017 р. у справі №905/1254/17 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 12.12.2017 р. у справі №905/1254/17 скасувати.

Справу №905/1254/17 передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

В судовому засіданні 20.03.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено 26.03.2018р.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.:

1 - позивачу;

2 - відповідачам;

1 - у справу;

1 ГСДО.