УХВАЛА

26 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/414/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2017

за позовом Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі 1. Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, 2. Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)»

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке сільськогосподарське товариство із забезпечення інвалідів"

про визнання недійсними та скасування наказів № 8-2534/15-16сг від 11.08.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та № 8-3770/15-16сг від 10.10.2016 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 66,9 га кадастровий номер :04:002:0023 в постійне користування», зобов'язання відповідача-2 повернути на користь позивача-2 земельну ділянку (кадастровий № :04:002:0023),

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 908/414/17 та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018 року у справі № 908/414/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600, 00 грн.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 15.12.2017) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 15.12.2017) встановлено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Предметом касаційного оскарження є перегляд судових рішень в частині позовних вимог про визнання недійсними та скасування наказів № 8-2534/15-16сг від 11.08.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та № 8-3770/15-16сг від 10.10.2016 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 66,9 га кадастровий номер :04:002:0023 в постійне користування».

Отже, за подання касаційної скарги, скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 6 400, 00 грн (1 600 х 2 х 200%).

Разом з тим, додане до касаційної скарги платіжне доручення № 1484 від 20.12.2017 на суму 5 760, 00 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) .

Окрім того, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про поновлення строку на касаційне оскарження у справі № 908/414/17 буде розглянуто судом після усунення скаржником недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції з 15.12.2017), Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2017 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 10.04.2018.

2. Роз'яснити Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Кушнір