РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2018Справа № 910/23470/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" (01054, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДМИТРІВСЬКА, будинок 18/24)
до Приватного підприємства "АВСЕД" (04060, м.Київ, ВУЛИЦЯ М. БЕРЛІНСЬКОГО, будинок 31, квартира 96)
простягнення заборгованості у розмірі 62 007 грн. 46 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "АВСЕД" (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 62 007 грн. 46 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 21.11.2016 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (Орендодавець) та Приватним підприємством "АВСЕД" (Орендар) було укладено Договір оренди нежилих приміщень, відповідно до умов якого Орендодавець передає в оренду орендарю, а Орендар приймає на умовах оренди частину нежитлового приміщення, загальною площею 79,5 кв.м. на шостому поверсі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, позначених на плані Додатку № 2 до Договору. Також, 31.03.2017 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (Орендодавець) та Приватним підприємством "АВСЕД" (Орендар) було укладено Договір оренди нежилих приміщень б/н, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування окреме визначене майно - частину нежилих приміщень загальною площею 79,5 кв.м. на 6 поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24. Як зазначає Позивач, Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів, експлуатаційних витрат та комунальних послуг за вказаними договорами, в результаті чого станом на 12.12.2017 у останнього утворилась заборгованість у розмірі 57 951,73 грн. перед Позивачем. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов Договорів, Позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства "АВСЕД" пеню у розмірі 4 055,73 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію до Приватного підприємства "АВСЕД" про стягнення заборгованості у розмірі 62 007 грн. 46 коп. залишено без руху.

11.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 відкрито провадження у справі №910/23470/17, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.01.2018 була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 26.01.2018 ухвали суду уповноваженій особі Позивача та поверненням на адресу суду поштового конверту з ухвалою суду від 22.01.2018, надісланою Відповідачу, з причин закінчення строку зберігання.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Приватного підприємства "АВСЕД" є м.Київ, ВУЛИЦЯ М. БЕРЛІНСЬКОГО, будинок 31, квартира 96.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/23470/17 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Приватного підприємства "АВСЕД", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

21.11.2016 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (Орендодавець) та Приватним підприємством "АВСЕД" (Орендар) було укладено Договір оренди нежилих приміщень, відповідно до умов якого Орендодавець передає в оренду орендарю, а Орендар приймає на умовах оренди частину нежитлового приміщення, загальною площею 79,5 кв.м. на шостому поверсі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, позначених на плані Додатку № 2 до Договору. (а.с. 15-17)

Відповідно до п. 1.3 Договору, право на користування об'єктом оренди виникає у орендаря з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, який підписується протягом трьох днів з моменту укладення цього Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору, орендна плата за користування об'єктом оренди з урахуванням її індексації встановлюється із розрахунку 160,00 грн за 1 кв.м. з ПДВ, що за один місяць оренди складає 10 600,00 грн., а також податок на додану вартість в сумі 2 120,00 грн, всього за один місяць 12 720,00 грн з ПДВ.

У п. 3.3 Договору передбачено, що орендна плата нараховується та сплачується Орендарем на підставі рахунків Орендодавця щомісячно шляхом переказу коштів на рахунок Орендодавця: рахунок №1026 в Національному банку України, , МФО 300001 - до 10 числа кожного поточного місяця оренди. Акт наданих послуг з оренди підписується Орендарем та Орендодавцем щомісячно в останній день розрахункового місяця оренди. Неукладання Сторонами за будь - яких причин Акта наданих послуг не перешкоджає подальшій оренді та не є підставою вважати, що послуги надані Орендодавцем не в повному обсязі.

Відповідно до п.3.5 Договору, експлуатаційні витрати Орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, каналізація, центральне опалення, електроенергія тощо) не включаються до орендної плати та відшкодовуються Орендарем Орендодавцю відповідно до виставлених рахунків пропорційно займаній Орендарем площі, у триденний строк з дня отримання Орендарем таких рахунків, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Неотримання Орендарем рахунків від Орендодавця не є підставою для звільнення від сплати орендної плати/інших платежів чи їх затримання (п.3.5 Договору)

Згідно з п.4.1 Договору передача об'єкта оренди в оренду оформлюється підписанням представниками Сторін Акта приймання - передачі із зазначенням у ньому стану об'єкта оренди на момент передачі.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами/їх представниками. Цей договір втрачає чинність 31 березня 2017 року або достроково (до закінчення строку оренди) припиненням дії цього Договору. (п.п. 8.1, 8.2 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежилих приміщень від 22.11.2016 Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в оренду частину нежитлового приміщення, загальною площею 79,5 кв.м. на шостому поверсі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, що підтверджується Актом приймання - передачі від 21.11.2016. (а.с. 18)

31.03.2017 на виконання умов Договору оренди нежилих приміщень від 22.11.2016 Орендар повернув, а Орендодавець в свою чергу прийняв з оренди частину нежитлового приміщення, загальною площею 79,5 кв.м. на шостому поверсі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, що підтверджується Актом про повернення об'єкта оренди від 31.03.2017.

Також 31.03.2017 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (Орендодавець) та Приватним підприємством "АВСЕД" (Орендар) було укладено Договір оренди нежилих приміщень б/н, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування окреме визначене майно - частину нежилих приміщень загальною площею 79,5 кв.м. на 6 поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24. (а.с. 20-23)

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендодавець передає орендарю об'єкт оренди за актом приймання-передачі.

Згідно з п. 4.1 Договору, орендна плата за користування одним квадратним метром об'єкту оренди з урахуванням її індексації становить 160,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 26,67 грн, всього за один місяць оренди 12 720,00 грн з ПДВ.

У п. 4.6 Договору передбачено, що орендна плата (п. 4.1 цього Договору) нараховується та сплачується Орендарем на підставі рахунків Орендодавця щомісячно шляхом переказу коштів на рахунок Орендодавця: рахунок №1026 в Національному банку України, , МФО 300001 - до 10 числа кожного поточного місяця оренди. У разі прострочення внесення орендної плати понад 10 календарних днів, орендар з наступного місяця, що слідує за розрахунковим, сплачує орендну плату за майбутній період за 2 місяці оренди. Акт наданих послуг з оренди підписується Орендарем та Орендодавцем щомісячно в останній день розрахункового місяця оренди. Неукладання Сторонами за будь - яких причин Акта наданих послуг не перешкоджає подальшій оренді та не є підставою вважати, що послуги надані Орендодавцем не в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.8 Договору, експлуатаційні витрати Орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, каналізація, центральне опалення, електроенергія тощо) не включаються до орендної плати та відшкодовуються Орендарем Орендодавцю окремо, відповідно до виставлених рахунків пропорційно займаній Орендарем площі, у триденний строк з дня отримання Орендарем таких рахунків, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Неотримання Орендарем рахунків від Орендодавця не є підставою для звільнення від сплати орендної плати/інших платежів чи їх затримання (п.4.14 Договору)

Цей договір набуває чинності з 01 квітня 2017 року та діє до 30.03.2018 (включно). (п.п. 5.1 Договору)

Пунктом 8.2 Договору передбачено, у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього Договору, Орендар зобов'язаний сплатити на користь Орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежилих приміщень від 30.03.2017 Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування частину нежилих приміщень загальною площею 79,5 кв.м. на 6 поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, що підтверджується Актом приймання - передачі від 01.04.2017. (а.с. 24)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів, експлуатаційних витрат та комунальних послуг за вказаними договорами, в результаті чого станом на 12.12.2017 у останнього утворилась заборгованість у розмірі 57 951,73 грн. перед Позивачем. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов Договорів, Позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства "АВСЕД" пеню у розмірі 4 055,73 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди нежилих приміщень від 21.11.2016 та Договору оренди нежилих приміщень б/н від 31.03.2017 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежилих приміщень від 22.11.2016 Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в оренду частину нежитлового приміщення, загальною площею 79,5 кв.м. на шостому поверсі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, що підтверджується Актом приймання - передачі від 21.11.2016, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с. 18)

31.03.2017 на виконання умов Договору оренди нежилих приміщень від 22.11.2016 Орендар повернув, а Орендодавець в свою чергу прийняв з оренди частину нежитлового приміщення, загальною площею 79,5 кв.м. на шостому поверсі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, що підтверджується Актом про повернення об'єкта оренди від 31.03.2017.

Матеріали справи містять рахунки - фактури на відшкодування комунальних та експлуатаційних послуг за грудень 2016 року, та січень, лютий, березень 2017 року, а також акти виконаних робіт від 19.01.2017 на суму 2 334,77 грн, від 13.02.2017 на суму 2 599,92 грн, від 28.02.2017 на суму 2 120,00 грн, від 10.04.2017 на суму 2 882,53 грн та від 11.04.2017 на суму 1 990,22 грн., загалом на суму 9 807,44 грн, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с. 35-38, 40-41)

Суд зазначає, що факт наявності заборгованості Приватного підприємства "АВСЕД" перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» за Договором оренди нежилих приміщень від 22.11.2016 підтверджується також розрахунком заборгованості станом на 12.12.2017. (а.с. 14)

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» по комунальним та експлуатаційним платежам у розмірі 9 807,44 грн. за Договором оренди нежилих приміщень від 21.11.2016.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежилих приміщень від 30.03.2017 Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування частину нежилих приміщень загальною площею 79,5 кв.м. на 6 поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, що підтверджується Актом приймання - передачі від 01.04.2017. (а.с. 24)

Матеріали справи містять акти приймання-передачі фактично наданих послуг з експлуатації та утримання адмінбудівлі та комунальних послуг, що підлягають відшкодуванню за період з квітня по серпень 2017 року, а також калькуляцію фактично наданих послуг з експлуатації та утримання адмінбудівлі та комунальних послуг, що підлягають відшкодуванню, за вересень 2017 року, підписані Позивачем та Асоціацією «Наш Дім» (а.с. 66-81)

Суд зазначає, що факт наявності заборгованості Приватного підприємства "АВСЕД" перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» за Договором оренди нежилих приміщень від 31.03.2017 підтверджується розрахунком заборгованості станом на 12.12.2017. (а.с. 14)

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» зі сплати орендної плати у розмірі 38 160,00 грн, а також по комунальним та експлуатаційним платежам у розмірі 9 984,29 грн. за Договором оренди нежилих приміщень від 31.03.2017.

Отже, зважаючи на викладене вище, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договорів, не здійснив оплату по орендній платі, а також комунальним та експлуатаційним платежам в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 38 160,00 грн. та заборгованості по комунальним платежам у загальному розмірі 19 791,73 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню в загальному розмірі 4 055,73 грн. за загальний період прострочки заборгованості за обома Договорами з 16.05.2017 по 12.12.2017, а саме, за Договором оренди нежилих приміщень від 26.11.2017 - з 16.05.2017 по 12.12.2017, за Договором оренди нежилих приміщень від 31.03.2017 - з 16.06.2017 по 12.12.2017.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. (п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013)

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013)

Як вбачається з поданого розрахунку, Позивач здійснив нарахування пені з 16.05.2017 по 12.12.2017 за прострочення сплати сум експлуатаційних та комунальних витрат за період лютий-березень 2017 року за Договором оренди нежилих приміщень від 26.11.2017.

Проте, Суд зазначає, оскільки в умовах вказаного Договору сторони не передбачили можливість притягнення до відповідальності у вигляді застосування пені, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 736,91 грн задоволенню не підлягають.

Пунктом 8.2 Договору оренди нежилих приміщень від 31.03.2017 передбачено, у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього Договору, Орендар зобов'язаний сплатити на користь Орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення.

Суд, перевіривши розрахунок пені по орендній платі у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору оренди нежилих приміщень від 31.03.2017 за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 11.08.2017 по 12.12.2017, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню на суму 2 537,73 грн.

Суд, перевіривши розрахунок пені по комунальним платежам та експлуатаційним платежам у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору оренди нежилих приміщень від 31.03.2017, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 16.06.2017 по 12.12.2017 вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню на суму 741,03 грн у зв'язку із здійсненням розрахунку пені за несплату заборгованості за квітень 2017 року понад обмежений законодавством шестимісячний строк, що стало наслідком невірного визначення початку перебігу періоду прострочки Відповідача.

Таким чином, з Приватного підприємства "АВСЕД" на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» підлягає стягненню заборгованість по орендній платі у розмірі 38 160,00 грн, заборгованість по комунальним платежам у розмірі 19 791,73 грн та пеня у розмірі 3 278,76 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "АВСЕД" (04060, м.Київ, ВУЛИЦЯ М. БЕРЛІНСЬКОГО, будинок 31, квартира 96, ідентифікаційний код 40858354) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" (01054, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДМИТРІВСЬКА, будинок 18/24, ідентифікаційний код 29322299) заборгованість по орендній платі у розмірі 38 160 (тридцять вісім тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп., заборгованість по комунальним платежам у розмірі 19 791 (дев'ятнадцять тисяч сімсот дев'яносто одна) грн. 73 коп., пеню у розмірі 3 278 (три тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 76 коп. та судовий збір у розмірі 1 579 (одна тисяча п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 95 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 16 березня 2018 року

Суддя О.В. Чинчин