донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.03.2018р. справа №7/84

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача:не зявився
від відповідача: від ВДВС:не зявився ОСОБА_5 (довіреність № 3951/20.3-03 від 29.12.2017р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу Господарського суду Донецької області (суддя Паляниця Ю. О.)
постановлену19.12.2017р. у м. Харкові о 12:40 год.
по справі№ 7/84
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа", м. Донецьк
про за участюстягнення заборгованості за поставлений природний газ у сумі 50 800 208,17 грн, пені у сумі 1 838 387,98 грн, інфляційних у сумі 680 603,91 грн, 3% річних у сумі 355 537,30 грн Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.05.2011р. позов Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», м.Донецьк задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у сумі 50 800 208,17 грн, пеню у сумі 1 470 710,38 грн, інфляційні у сумі 680 603,91 грн, 3% річних у сумі 355 537,30 грн, державне мито у розмірі 25 500,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

07.06.2011р. на виконання вказаного рішення господарським судом було видано відповідний наказ.

Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до господарського суду Донецької області зі скаргою №31/13-3760 від 20.09.2017р. про:

- визнання незаконними дій державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа від 26.05.2017р. ВП №33140786;

- визнання недійсною та скасування постанови про повернення виконавчого документа від 26.05.2017р. ВП №33140786;

- зобовязання державного виконавця органу державної виконавчої служби відновити виконавче провадження №33140786 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» зазначала, що державним виконавцем не було належним чином досліджено питання відсутності у боржника майна та не вчинено всіх необхідних заходів для виконання наказу №7/84 від 07.06.2011р., що виключає можливість повернення виконавчого документа стягувачу з визначених державним виконавцем підстав.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.12.2017 р. по справі № 7/84 задоволено скаргу №31/13-3760 від 20.09.2017р. Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про: визнання незаконними дій державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа від 26.05.2017р. ВП №33140786; визнання недійсною та скасування постанови про повернення виконавчого документа від 26.05.2017р. ВП №33140786; зобовязання державного виконавця органу державної виконавчої служби відновити виконавче провадження №33140786 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Цією ж ухвалою, визнано незаконними дії державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа від 26.05.2017р. ВП №33140786. Визнано недійсною постанову про повернення виконавчого документа від 26.05.2017р. ВП №33140786. Зобовязано державного виконавця органу державної виконавчої служби відновити виконавче провадження №33140786 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала обгрунтована доведеністю вимог скарги на дії державного виконавця.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Заявник апеляційної скарги вважає, що судом першої інстанції ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наполягає, що державним виконавцем було здійснено усі заходи, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», що підтверджується наступними обставинами. Виконавче провадження входило до складу зведеного виконавчого провадження.

Оскільки боржником не було надано документів, які підтверджують самостійне виконання рішення державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення.

Так, державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно. В процесі виконання державним виконавцем направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області. Згідно наданої відповіді за боржником зареєстровано 87 транспортних засобів, що належить йому на праві власності. Відповідно до листа РСР МВС у Донецькій області, постанова державного виконавця ЗВП 44113887 від 31.03.2016 про розшук автотранспортних засобів прийнято до виконання 13.04.2016.

Згідно інформації ДФС України боржник має відкриті рахунки в установах банків на які державним виконавцем було накладено арешт. Державним виконавцем неодноразово скеровувалися платіжні вимоги до установ банку та частково списувалися кошти з рахунків боржника, які в подальшому розподілялися у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». За результатами отриманих відповідей з установ банку вбачається, що кошти на рахунках боржника відсутні.

Наполягає, що державним виконавцем прийнято усі заходи, що передбачені Законом для примусового виконання рішення по справі.

Оскільки заходи, що передбачені Законом для примусового виконання рішення по цій справі на цей час вичерпано, то державним виконавцем правомірно було прийнято постанову про повернення виконавчого документа без виконання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2018р. відкрите апеляційне провадження по справі № 7/84.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.03.2018р. справу призначено на 27.03.2018р.

В судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги підтримав вимоги, викладені у апеляційні скарзі.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з»явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка сторін не визнавалася обов»язковою.

Відповідно до приписів ст.271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей визначених цією статтею.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей глави І Розділу ІУ Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення представників сторін які з»явилися в судове засідання, дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне

Як встановлено судом першої інстанції рішенням господарського суду Донецької області від 24.05.2011р. позов Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», м.Донецьк задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у сумі 50 800 208,17 грн, пеню у сумі 1 470 710,38 грн, інфляційні у сумі 680 603,91 грн, 3% річних у сумі 355 537,30 грн, державне мито у розмірі 25 500,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

07.06.2011р. на виконання вказаного рішення господарським судом було видано відповідний наказ.

20.06.2012р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції було встановлено наступне.

02.08.2012р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 33140786 у зв'язку з тим, що ККП Донецької міської ради «Донецьктепломережа» включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»

14.02.2014р. державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 33140786 відповідно до пункту 3.4 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» яким передбачено, що процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01 січня 2014 р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.02.2014р. по справі № 7/84вістрочено виконання рішення господарського суду Донецької області по справі № 7,84 з 17.02.2014 до 01 вересня 2014р.

05.02.2014р. державним виконавцем приймається постанова про зупинення виконавчого провадження ВП № 33140786

24.09.2014р. державним виконавцем приймається постанова про поновлення виконавчого провадження ВП № 33140786

У січні 2017р. державний виконавець спрямовую платіжні вимоги до установ банків, в яких боржник має рахунки.

17.03.2017р. державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження № 44138887 приймається постанова про стягнення витрат виконавчого провадження.

26.05.2017р. державним виконавцем наказ суду №7/284 від 07.06.2017р. було повернуто стягувачу на підставі п.п.2, 5, 7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»

Як зазначалося вище, стягувач ( позивач по цій справі) звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Донецької області скаргу стягувача було задоволено у повному обсязі. Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу прийшов до висновку, що державним виконавцем не було здійснено у повному обсязі заходів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Аналогічні положення містилися і в Господарському процесуальному кодексі України ( в редакцїі до 15.12.2017 р.)

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.( ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чиній на момент відкриття виконавчого провадження)

Основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

При цьому, примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.

За таких обставин, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням (ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р., ст.10 редакції Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р.).

При цьому, під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення. ( ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. ; п.4 ст.18 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р.)

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. за №512/5 в редакції, що діяла до 05.10.2016р.) організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо).

Як зазначалося вище, 26.05.2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнята постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Підставою для прийняття зазначеної постанови стали наступні обставини.

У зв»язку з невиконанням боржником у строки, встановлені частиною 2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ рішення господарського суду, державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Під час примусового виконання державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Державним виконавцем направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області щодо наявності у боржника автотранспорту. Згідно наданої відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області за боржником зареєстровано 87 транспортних засобів, що належать на праві власності боржнику. Постановою державного виконавця від 31.03.2016 р. оголошено в розшук автотранспортні засоби боржника - ККП «Донецьктепломережа» (). Відповідно до листа РСР МВС України у Донецькій області постанова державного виконавця про розшук транспортних засобів прийнята до виконання 13.04.2016р. Крім того, згідно інформації наданої Державною фіскальною службою України боржник має відкриті рахунки в установах банку, на які державним виконавцем накладено арешт. Державним виконавцем спрямовувалися платіжні вимоги до установ банків та частково списані грошові кошти з рахунків боржника, які в подальшому були розподілені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, державним виконавцем спрямовані до установ банку вимоги щодо наявності арештів на рахунках боржника та черговість їх накладання. За результатами отриманих відповідей з установ банків встановлено, що на рахунках боржника відсутні грошові кошти для задоволення вимог стягувачів. Рух коштів по рахунках боржника відсутній. Згідно інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за боржником відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник зареєстрований за адресою: 83001, Донецька область, м. Донецьк, вул. Постишева, б.68 та останній не здійснив переєрестрацію, що унеможливлює здійснення перевірки його майнового стану, а також здійснення інших заходів примусового виконання рішення.

Нормативно постанова про повернення виконавчого документа стягувачу обгрунтована приписами Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованій території України, а також пунктами 2, 5, 7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія не погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги, що ним було виконано усі дії, спрямовані на примусове виконання наказу господарського суду з огляду на наступне.

Пунктом 2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобовязані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію. Доказів відповідного звернення суду не надано.

В рамках виконавчого провадження ВП №33140786 державним виконавцем не направлялись запити до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, Державної казначейської служби України, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики, відповідних органів щодо наявності зареєстрованих цінних паперів, катерів, яхт, повітряних суден, сільськогосподарської техніки та технологічного обладнання, іншого рухомого майна, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об'єктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого майна (майнових прав), належних на праві власності відповідачу.

За змістом ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Докази складання відповідного акту у матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Посилання державного виконавця, що згідно інформації , яку він отримав з відповідних державних реєстрів, за боржником зареєстровано земельні ділянки та об»єкти нерухомості, але вони розташовані у м. Донецьку і зазначена обставина унеможливлює їх перевірку та складання відповідного акту, а тому державних виконавець правомірно прийшов до висновку щодо відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, судовою колегією не приймається з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься копія листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 18.03.2016 р. № 11-5-0.27-2142/2-16 на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яким, зокрема повідомляється, що за інформацією Міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Красний Лиман та Краснолиманському районі Донецької області за комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» ( ) зареєстрована земельна ділянка, яка зазначена у додатку до цього листа. З додатку вбачається, що за боржником зареєстрована земельна ділянка кадастровий № :07:062:0746( розташована в с.Щурово на території Коаснолиманської міської ради, площею 4,3 га та надана для обслуговування пансіонату «Сонячна поляна». Підстави неможливості звернути стягнення саме на це майно, документи, які свідчали би про перевірку стану цього майна, матеріали виконавчого провадження не містять.

Пунктом 5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з»ясувати місце знаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи ( крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншими ушкодженням здоров»я, у зв»язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника)

Судова колегія погоджується зі ствердженням позивача, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, щодо безпідставності посилання державним виконавцем на п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» є підприємством централізованого постачання пари та гарячої води та надає відповідні послуги фізичних і юридичним особам та зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. А тому посилання державного виконавця на неможливість встановити особу боржника є безпідставним.

Пунктом 7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник-фізична особа ( крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров»я, у зв»язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 31.03.2016 р. оголошено в розшук автотранспортні засоби боржника - ККП «Донецьктепломережа» (). Відповідно до листа РСР МВС України у Донецькій області постанова державного виконавця про розшук транспортних засобів прийнята до виконання 13.04.2016р. Про те, в матеріалах справи відсутній лист РСР МВС України у Донецькій щодо наслідків її виконання.

Судова колегія погоджується з доводами позивача, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо неправомірності посилання державного виконавця у спірній постанові на приписи Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованій території» оскільки зазначений Закон ( в редакції, яка діяла на час прийняття постанови ) не розповсюджувався на територію Донецької та Луганської областей.

Відповідно до ст.3 цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

- сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій:

- внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної ( морської) економічної зони України вздовж узбережжя Криміського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України

- повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Враховуючи вищевикладене судова колегія приходить до висновку, що скарга позивача ( стягувача по справі) на дії державної виконавчої служби є такою , що підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано під час апеляційного провадження, що державним виконавцем під час примусового виконання наказу по господарського суду по цій справі було вжито усі заходи, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Не здійснення усіх необхідних заходів унеможливлює прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв»язку з чим зазначена постанова повинна бути визнана недійсною.

Відповідно до ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на висновки суду щодо неправомірності дій державного виконавця з прийняття постанови від 26.05.2017р., вимога скарги про зобовязання державного виконавця органу державної виконавчої служби відновити виконавче провадження №33140786 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» також підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати за звернення з апеляційною скаргою покласти на заявника апеляційної скарги

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 293 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Донецької області по справі № 7/84 від 19.12.2017р. залишити без задоволення

Ухвалу Господарського суду Донецької області по справі № 7/84 від 19.12.2017р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складання повного тексту Постанови; у порядку п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст постанови складено та підписано 28.03.2018р.

Головуючий суддя: О. І. Склярук

Судді: Т. Д. Геза

ОСОБА_3