ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 Справа № 917/46/18

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" вул. Грушевського, буд. 1Д , м. Київ,01001, адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" вул. Ливарна, буд. 7, м. Полтава, Полтавська область, 36034

про стягнення 40035,95 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В

Представники:

від позивача: Шокало Т. В., довіреність № 1-К-О від 02.01.2018;

від відповідача: Дубовик В.А., довіреність № 30.01.2018.

Суть справи: Розглядається заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" м. Полтава 4 446,68 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом та 13924,87 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що: відсотки по процентах за користування кредитом нараховуються позивачем до 02.11.2017 р. при тому, що кредит було погашено 25.09.2017р.; виписки по рахунках не відповідають належності та допустимості доказів; надані витяги із умов та правил надання банківського кредиту не свідчить про те, що саме вони діяли на момент оформлення заяви; її копії, відбитки печатки та підпис є неякісними; відповідач не був ознайомлений з умовами надання банківського кредиту, які за формою та змістом не є письмовим договором, як цього вимагає цивільне законодавство, тому стягнення пені є безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Рішеннями Господарського суду Полтавської області від 27.07.2015 року у справі 917/1032/15 та Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 року у справі № 904/5348/16, стягнуто з Товариства з обмеженої відповідальності "Мостоконструкція" м. Полтава 63 221,16 грн. богру з тіла кредиту, відсотків, комісії та пені, за порушення грошових зобов'язань. На виконання вказаних судових рішень погашення заборгованості відбулося 25.09.2017 року.

З посиланнями на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, заявник просить суд стягнути залишок по процентам за користування кредитом та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, до часу фактичної сплати заборгованості по тілу кредиту.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

1. Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішеннями суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішеннями судів, які вступили у законну силу, встановлено, що між позивачем та відповідачем у порядку ст. 634 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, без права запропонувати свої умови, був укладений договір банківського обслуговування, який унормував відносини, як кредитування, так і банківського рахунку . Судами з'ясовані обставини кредитування та неналежного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором відповідачем у справі. За результатами розгляду судових справ ухвалено рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" 63 221,16 грн. які складають тіло кредиту, відсотки за його користуванням, комісію та пеню за порушення грошових зобов'язань.

З урахуванням викладених обставин, посилання відповідача у справі на те, що надані витяги із умов та правил надання банківського кредиту не свідчать про те, що саме вони діяли на момент оформлення заяви; відбитки печатки та підпис на самій заяві є неякісними; відповідач не був ознайомлений з умовами надання банківського кредиту, які за формою та змістом не є письмовим договором, як цього вимагає цивільне законодавство, тому стягнення пені є безпідставним, до уваги судом не приймаються.

2. В силу вимог ст. 11 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання може виникати із факту наявності боргу встановленого рішенням суду. Невиконання грошового зобов'язання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора на отримання передбаченої договором суми неустойки.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.п. 3.2.1.5.1 та 3.2.1.5.4 договору б/н від 29.05.2012 року сторони погодили нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань щодо сплати відсотків за весь час фактичного користування кредитом (п.3.2.1.5.1 договору) протягом 15 років, з дня, коли відповідне забов'язання мало бути виконане клієнтом. Пеня підлягає нарахуванню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу.

Відповідно до розрахунку позивача станом на 01.09.2017 року заборгованість по пені склала 25 162,64 грн. За мінусом пені, стягнутої у примусовому порядку виконання судових рішень, залишок несплаченої нарахованої пені станом на 28.11.2017 року склав 20 619,79 грн., з яких позивач просить стягнути 13 921,87 грн. При цьому суттєвим є те, що пеня нараховується на суму не сплачених процентів, яка станом на 28.11.2017 року склала 18 064,66 грн. Розмір пені нараховано за період з 25.09.2017 року по 28.11.2017 року, що не суперечить вимогам ст. 232 Господарського процесуального кодексу України якою надано право сторонам договору встановлювати не тільки розмір санкцій, а і строки їх нарахування.

Викладені обставини свідчать про те, що позов про стягнення 13 921,87 грн. пені є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

3. Стосовно вимог про стягнення процентів за користування кредитом судом приймаються до уваги наступні обставини.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлено договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пункту 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Приймаючи до уваги, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов'язання, відповідачем не надано суду будь-яких доказів оплати процентів за користування кредитом, вимоги позивача про стягнення 4 446,68 грн. процентів, суд визнає правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням доказів, що містяться в справі позов задовольняється судом повністю, на суму 18368,55 грн., з яких: 4 446,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та 13 921,87грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" (вул. Ливарна, буд. 7, м. Полтава, Полтавська область, 36034, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, ) - на суму 18368,55 грн., з яких: 4446,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 921,87грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 1762,00 грн. судового збору.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 30.03.2018.

Суддя Ціленко В. А.