УХВАЛА

02.04.2018

м. Івано-Франківськ

Справа № 909/254/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківська обл., 77300, ідентифікаційний код 33129683,

до відповідача: Фирма "APPARATEBAU Gmbh GRIMMITSCHAU", Fichtestra?e 7, 08451 Crimmitschau, Germany,

про стягнення заборгованості у розмірі 17685 євро за непоставку нагрівача НСІ 01-Е101 згідно з контрактом від 13.03.2017 №А201729787,

установив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" звернулося з позовом до Фирма "APPARATEBAU Gmbh GRIMMITSCHAU" про стягнення 17 685 євро. Вказує, що дану суму позивач переказав відповідачу відповідно до умов контракту від 13.03.2017 №А201729787 за поставку нагрівача НСІ 01-Е101. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо поставки товару не виконав, а тому позивач просить стягнути відповідні кошти. Отже, спірні правовідносини сторін виникли на підставі контракту, укладеного ТОВ "Карпатнафтохім" (м. Калуш, України) та Фирма "APPARATEBAU Gmbh GRIMMITSCHAU" (Німеччина), що є нерезидентом, юридичною особою за законодавством Німеччини.

При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду даної позовної заяви суд виходить з того, що згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 366 ГПК України).

До питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, застосовується ЗУ "Про міжнародне приватне право", який є спеціальним нормативним актом, в тому числі щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом (ст. 2 ЗУ "Про міжнародне приватне право").

При цьому в розумінні ЗУ "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, зокрема, якщо хоча б один учасник правовідносин є іноземною юридичною особою (п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЗУ "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Статтею 76 ЗУ "Про міжнародне приватне право" визначено перелік випадків, коли суди можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом. Цей перелік не є вичерпним і передбачає можливість розгляду таких справ і в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України. Крім того, в ст. 77 ЗУ "Про міжнародне приватне право" визначено перелік справ з іноземним елементом, у яких підсудність судам України є виключною.

У позовній заяві ТОВ "Карпатнафтохім", обґрунтовуючи підсудність справи судам України, посилається на ст. 76 ЗУ "Про міжнародне приватне право", а саме на інші випадки, які визначені законом України та міжнародним договором України. Таким "іншим випадком" вважає положення ст. 38 ЗУ "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Відповідно до приписів ст. 38 ЗУ "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Вказана стаття передбачає можливість розгляду спорів з іноземним елементом судами України, однак, не є нормою закону, яка визначає конкретні випадки, коли справи з іноземним елементом можуть розглядатись судами України.

З огляду на те, що сторони не узгодили у контракті підсудність спорів судам України, враховуючи відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 76 ЗУ "Про міжнародне приватне право", суд доходить висновку, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

При цьому слід роз'яснити позивачу, що враховуючи предмет спору та місцезнаходження відповідача, справа підсудна компетентним судам Федеративної Республіки Німеччина.

Керуючись ст. 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного господарського суду через Господарський суд Івано-Франківської області.

Ухвалу підписано 02.04.2018.

Суддя О. В. Малєєва