ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" березня 2018 р.Справа № 5023/5527/12 вх. № 5527/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши заяву ліквідатора про забезпечення заяви

По справі за заявою АТЗТ "Харківмаш" м. Харків

до АТЗТ "Харківмаш" м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 07.12.2012 року АТзТ "Харківмаш" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На цей час повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Бондаренко В.А.

Ліквідатором до суду подано заяву (вх. № 5785 від 02.03.2018 р.), в якій він просить суд наступне:

1. Витребувати з незаконного володіння ТОВ "Інтерлогістік" ( м. Харків, вул. Лодзька, 8-а) нежитлові приміщення літ. "Г-1" загальною площею 34,30 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 34,60 кв.м, літ. "Е- 1" загальною площею 184,60 кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 574,90 кв.м, літ. "К-1" загальною площею 111,00 кв.м, літ. "Л-2" загальною площею 272,80 кв.м, літ. "М-1" загальною площею 737,1 кв.м., літ. "0-1" загальною площею 1265,60 кв.м., літ. "Т-1" загальною площею 757,6 кв.м, літ. "С-1" загальною площею 950,00 кв.м, розташовані за адресою: 61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Лодзька, буд.8-А.

2. Витребувати з незаконного володіння ТОВ "СК-Парк" ( м. Харків, вул. Лодзька, 8-а) нежитлові приміщення літ. "Б-1" загальною площею 1877,10 кв.м, літ. "Р-1" загальною площею 635,20 кв.м., розташовані за адресою: 61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Лодзька, буд.8-А.

3. Визнати за АТЗТ "Харківмаш" ( м. Харків, вул. Лодзька, 8-а) право власності на нежитлові будівлі літ. "Б-1" загальною площею 1877,10 кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 34,30 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 34,60 кв.м, літ. "Е-1" загальною площею 184,60 кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 574,90 кв.м, літ. "К-1" загальною площею 111,00 кв.м, літ. "Л-2" загальною площею 272,80 кв.м, літ. "М-1" загальною площею 737,1 кв.м., літ. "0-1" загальною площею 1265,60 кв.м., літ. "Т-1" загальною площею 757,6 кв.м, літ. "Р-1" загальною площею 635,20 кв.м, літ. "С-1" загальною площею 950,00 кв.м, що розташовані за адресою: 61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Лодзька (вулиця Лодзинська), буд.8-А.

Розглянувши надану заяв, суд призначив її до розгляду в судовому засіданні.

Крім того, ліквідатором надано заяву (вх. № 5786 від 02.03.2018 р.) про забезпечення заяви, в якій він просить суд накласти арешт на нерухоме майно, яке зареєстроване за ТОВ "Інтерлогістік" ( м. Харків, вул. Лодзька, 8-а), а саме: нежитлові приміщення літ. "Г-1" загальною площею 34,30 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 34,60 кв.м, літ. "Е- 1" загальною площею 184,60 кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 574,90 кв.м, літ. "К-1" загальною площею 111,00 кв.м, літ. "Л-2" загальною площею 272,80 кв.м, літ. "М-1" загальною площею 737,1 кв.м., літ. "0-1" загальною площею 1265,60 кв.м., літ. "Т-1" загальною площею 757,6 кв.м, літ. "С-1" загальною площею 950,00 кв.м, розташовані за адресою: 61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Лодзька, буд.8-А, а також накласти арешт на нерухоме майно, яке зареєстроване на праві власності за ТОВ "СК-Парк" ( м. Харків, вул. Лодзька, 8-а) нежитлові приміщення літ. "Б-1" загальною площею 1877,10 кв.м, літ. "Р-1" загальною площею 635,20 кв.м., розташовані за адресою: 61099, Харківська обл., м. Харків, вул. Лодзька, буд.8-А.

В обґрунтування заява ліквідатор посилається на те, що майно вже було неодноразово відчужено, більше п"яти років не повертається до власника та невжиття цих заходів унеможливить виконання прийнятого по заяві рішення.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи знаходження судді Усатого В.О. у відпустці 05.03.2018 р., заяви розглядається 06.03.2018 р.

Розглянувши надану заяву, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вживати заходи забезпечення, передбачені загальними положеннями (ст.ст.136-137 ГПК України), а також інші заходи, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою захисту прав та інтересів кредиторів та боржника.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду . Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Ліквідатор вважає, що спірне майно вибуло з володіння боржника поза його волею та було неодноразове відчужене, проте, ним не надано жодного доказу наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, а саме, наявності дій ТОВ "Інтерлогістік" та ТОВ "СК-Парк" спрямованих на реалізацію спірного майна чи підготовчих дії до його реалізації, тощо.

Крім того, матеріалами справи не доводиться, у чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання відповідного судового рішення, яке може бути прийнято за наслідками розгляду заяви ліквідатора по суті.

Також, суд звертає увагу, що предметом заходу забезпечення є нерухоме майно, накладання арешту на яке не може вплинути на можливість його зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю на момент виконання рішення.

З інформаційної довідки станом на 01.03.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна вбачається, що ТОВ "Інтерлогістік" та ТОВ "СК-Парк" набули права власності на спірне майно 10.03.2017 р., при цьому ліквідатором не визначено, які заходу з боку ТОВ "Інтерлогістік" та ТОВ "СК-Парк" з того часу вживалися з метою відчуження спірного майна і могли б бути підставою для відповідного реагування з боку суду.

Виходячи зі змісту статей 73,74, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, враховуючи недоведеність ліквідатором підстав для застосування забезпечення заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ліквідатора.

Керуючись статтями 73,74,86, 136-140 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.22-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",

УХВАЛИВ:

Відмовити ліквідатору в задоволенні заяви (вх. № 5786 від 02.03.2018 р.) про забезпечення заяви.

Ухвалу направити ліквідатору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Усатий В.О.