ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018м. ДніпроСправа № 904/10277/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Троценка А.В., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4)

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького)

про стягнення 8 008 грн. 83 коп.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 01.01.2018 №19/26;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 8 008 грн. 83 коп. - шкоди, завданої недостачею вугільної продукції за договором поставки від 31.03.2017 р. №17/133.

Відповідач у відзиві (вх.2933/18 від 22.01.2018р.) на позовну заяву просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки недостача маси вантажу знаходиться у межах норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Позивач у відповіді (вх.10918/18 від 13.03.2018р.) на відзив зазначає, що: - поняття показника якості вантажу "волога", який залежить від призначення вантажу та умов його виробництва й експлуатації, не є тотожним з поняттям вантаж, який передається до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; - сирий (свіжий) або вологий стан передбачає будь-яке намокання вантажу, у тому числі в наслідок випадання атмосферних опадів, яке виявляється при візуальному спостереженні; - саме намоклий вантаж має властивість втрачати вагу в процесі швидкого висихання при нетривалому періоді перевезення; - залізнична накладна № 52123403 не містить даних щодо маси вантажу переданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; - зафіксовано факти викрадення вантажу при його транспортуванні залізницею.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору поставки від 31.03.2017р. №17/133, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Інкостіл Груп, як постачальником, та позивачем - Публічним акціонерним товариством Запоріжкокс, як покупцем, зі станції відправлення Удачна Донецької залізниці було здійснено відправлення позивачу на станцію призначення ОСОБА_2 Придніпровської залізниці за накладною №52123403 (дата відправлення 25.09.2017р.) у вагонах №№52576535, 60459401, 56865751, 56285943, 53169470, 56331739, 61013629, 56961782, 53522934, 59724377, 53109088, 52527553, 62009402, 56009913, 52785144, 55618870, 53501102, 54751284, 53500104, 53546719, 56169816, 53506408, 65709842, 61660908, 60460607, 54751151, 53513768, 55340954 концентрат вугільний (насип), у тому числі вагон №53546719 прибув на станцію ОСОБА_2 Придніпровської залізниці 01.10.2017р. по посиланню за накладною №47200282 (дата відправлення 29.09.2017р.) концентрат вугільний (насип) та вагон №56961782 прибув на станцію ОСОБА_2 Придніпровської залізниці 03.10.2017р. по посиланню за накладною №47200316 (дата відправлення 02.10.2017р.) концентрат вугільний (насип).

Відповідно до накладної №47200282 маса вантажу у спірному вагоні №53546719 становить 67 200 кг.

Відповідно до накладної №47200316 маса вантажу у спірному вагоні №56961782 становить 68 100 кг.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі - Статут залізниць України) Статут визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно складеного комерційного акту від 01.10.2017р. №460005/1653 залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №53546719 не відповідає масі вантажу, зазначеній у накладній №47200282, а саме фактично виявлено: брутто 86350 кг, тара з документа 20700 кг, нетто 65650 кг, що менше ваги у документі на 1 550 кг (перевірку здійснено на справних електронних вагонних вагах №085 вантажоодержувача, що пройшли повірку 07.08.2017р.); у комерційному відношенні навантаження насипом шапкоподібне, на рівні бортів, вантаж маркований катком ущільнювачем і поперечними борознами; над 7-ми люками маркування порушене виїмка довжиною 180 см шириною 280 см глибиною 40 см, в місті виїмки частково проглядаються сліди додаткового маркування вапном; в технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті.

Згідно складеного комерційного акту від 04.10.2017р. №460005/1663 залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №56961782 не відповідає масі вантажу, зазначеній у накладній №47200316, а саме фактично виявлено: брутто 87650 кг, тара з документа 20800 кг, нетто 66850 кг, що менше ваги у документі на 1 250 кг (перевірку здійснено на справних електронних вагонних вагах №085 вантажоодержувача, що пройшли повірку 07.08.2017р.); у комерційному відношенні навантаження на рівні бортів, шапкоподібне, маркування катком ущільнювачем і поперечними борознами; праворуч над 1-2 люками виїмка розміром 200х100х10-30см; виїмка додатково маркована вапном; в технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає.

Відповідно до частин 1, 2, 4 пункту 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокро солона; тютюн; м'ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'які всякі; 0,5% маси всіх інших вантажів; норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Отже, з урахуванням положень Правил видачі вантажів норма природної втрати для вугілля становить 1%.

З урахуванням норми природної втрати (1% - 672 кг) відповідальна недостача у вагоні №53546719 становить 878 кг (1 550 кг 672 кг).

Отже, вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати у вагоні №53546719 становить 4 859 грн. 54 коп. із розрахунку: 878 кг (відповідальна недостача) х 4 612 грн. 32 коп. (за 1 т. без ПДВ відповідно до рахунку від 25.09.2017р. №26245) + 809 грн. 92 коп. (розмір ПДВ).

З урахуванням норми природної втрати (1% - 681 кг) відповідальна недостача у вагоні №56961782 становить 569 кг (1 250 кг 681 кг).

Отже, вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати у вагоні №56961782 становить 3 149 грн. 29 коп. із розрахунку: 569 кг (відповідальна недостача) х 4 612 грн. 32 коп. (за 1 т. без ПДВ відповідно до рахунку від 25.09.2017р. №26245) + 524 грн. 88 коп. (розмір ПДВ).

Таким чином, вартість вагової недостачі вугілля становить 8 008 грн. 83 коп. (4 859,54 + 3 149,29)

Згідно статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2, 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996р. №273/96-ВР „Про залізничний транспорт передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 розяснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008р. №04-5/225 Про внесення змін та доповнень до розяснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: - за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; - за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд не погоджується з думкою відповідача, що сума природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах через те, що вугільний концентрат був у вологому стані, оскільки зазначена у накладних вологість 10,5% передбачена умовами укладеного Договору.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4; ідентифікаційний код 00191224) 8 008 (вісім тисяч вісім) грн. 83 коп. вартості вагової недостачі та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

02.04.2018