РІШЕННЯ

15 березня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/653/17-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання Шміло І.О.

розглянув матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул. Б. Хмельницького, 14, Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область

до Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5,Тернопіль

про визнання права укладання договору та зобовязання вчинити дії.

за участі представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність № HBA 441788 від 01.11.17;

ОСОБА_3,довіреність № HAP 186660 від 02.09.15;

відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 2798/01 від 20.12.2017.

Суть справи:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область звернулась 14.11.2017 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії Господарського суду вх. № 703 від 14.11.2017) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, м. Тернопіль, про визнання за ОСОБА_1 права укладання договору оренди землі терміном на 49 років для обслуговування прийнятого до експлуатації комплексу: зупинки громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення, який зазначений в сертифікаті відповідності № ТП000553 від 03.03.2011 року та зобов`язання органів виконавчого комітету Тернопільської міської ради на підставі документів, перелік яких зазначено в «Описі документів» від 24.10.2017 № 221593, підготувати та подати на розгляд сесії Тернопільської міської ради проект укладання договору оренди землі терміном на 49 років для обслуговування прийнятого до експлуатації комплексу: зупинки громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення, який зазначений в сертифікаті відповідності № ТП000553 від 03.03.2011 року, для прийняття рішення.

24.11.2017 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, із змісту якої випливає, що позивач просив на підставі ст. 22 ГПК України п.2 прохальної частини поданої заяви читати таким чином: зобов`язати органи Тернопільської міської ради на підставі документів, перелік яких зазначено в «описі документів» від 24.10.2018 № 221593, підготувати та подати на розгляд сесії Тернопільської міської ради проект укладання договору оренди землі терміном на 49 років для обслуговування прийнятого до експлуатації комплексу: зупинки громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення, який зазначений в сертифікаті відповідності № ТП000553 від 03.03.2011 року, для прийняття рішення.

Крім цього, позивачем через канцелярію суду за вх. № 22199 від 13.12.2017 року подано заяву про долучення додаткових документів до матеріалів справи, а саме:

- запит на інформацію до Тернопільської міської ради від 27.11.2017;

- повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04.12.2017 №11981/05 з зазначення коду Тернопільської міської ради;

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17.09.2014 № 933 «Про затвердження переліку документів, які необхідно долучати до проектів рішення міської ради»;

- додаток до рішення виконавчого комітету міської ради від 17.09.2014 № 933;

- заяву від 24.10.2017 № 221593,подана в ЦНАП Тернопільської міської ради для отримання послуги «Вилучення та надання земельної ділянки».

Також, 30.12.2017 через канцелярію суду за вх. № 22200 позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про перенесення судового засідання через її (позивача) хворобу.

Відповідач - Тернопільська міська, рада подала у справу (вх. № 22267 від 14.12.2017) відзив, у якому серед підстав її заперечення, посилається, зокрема, на те, що рішеннями судів господарської та загальної юрисдикції (які набрали законної сили і є обов`язковими для виконання), а саме:

- постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі № 921/102/15-г/7 від 04.07.2016;

- постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі № 921/225/16-г/13 від 03.10.2016;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/414/16-г/4;

- рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/4698/15-а від 02.11.2016

- рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/716/16-г/17 від 23.01.2017;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/231/17-г/17 від 17.05.2017;

- рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/11262/16-а від 31.01.2017 доказано, що відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на заперечення права позивача, на захист якого подано позов або утверджує за собою право, яке належить позивачу тощо, тобто ті, які свідчать про те, що право позивача порушене або оспорюється, а відтак просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду від 14.12.2017, не переходячи до розгляду спору по суті, відкладено розгляд справи на 11.01.2018 на 11:20 год.

09.01.2018 позивачем через канцелярію суду (вх. № 3358 від 09.01.2018) подано у справу заяву про уточнення (конкретизацію) позовних вимог, зі змісту якої випливає, що п. 2 прохальної частини позовної заяви позивач вважає за необхідне викласти у такій редакції: «Зобов`язати виконавчий орган Тернопільської міської ради підготувати і подати на розгляд сесії Тернопільської міської ради про виділення СПД ФО-П ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,250 га в оренду терміном на 49 років за адресою вул. Протасевича у м. Тернополі для обслуговування прийнятого до експлуатації об`єкта, який зазначений в сертифікаті відповідності № ТП000553 від 03.03.2011 року, як: (окремий житловий комплекс) зупинка громадського транспорту, «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення для укладання між сторонами договору оренди землі та прийняття рішення Тернопільською міською радою про виділення СПД ФО-П ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,250 га в оренду терміном на 49 років за адресою вул. Протасевича у м. Тернополі, для обслуговування прийнятого до експлуатації об`єкта, який зазначений в сертифікаті відповідності № ТП000553 від 03.03.2011 року, як «(окремий житловий комплекс) зупинка громадського транспорту «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення».

Позивачем також подано у справу через канцелярію Господарського суду Тернопільської області за вх. № 3360 від 09.01.2018 року пояснення стосовно відзиву відповідача на позов у якому позивач звертає увагу суду на те, що незважаючи на перелічені відповідачем судові акти, СПД ФО-П ОСОБА_1 є фактичним користувачем земельної ділянки згідно договору оренди землі, що закінчився у 2014 році, та яка (земельна ділянка) по сьогоднішній день зареєстрована за нею, тому, за відсутності рішення орендодавця про припинення орендних відносин, будь-яке інше рішення міської ради про припинення права користування орендованою землею прийнято за межами терміну та порядку, встановленого Законом України «Про оренду землі», є незаконним і не може бути підставою для скасування державної реєстрації землі, яка за нею зареєстрована у межах діючого у 2010 році законодавства.

Крім цього, позивач вважає, що оскільки на його заяву до Тернопільської міської ради від 24.10.2017 про виділення земельної ділянки для обслуговування прийнятого до експлуатації майнового комплексу та подання ним документів, що передбачено Інформаційною карткою А325-14 «Вилучення та надання земельної ділянки» та ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» рішення про надання йому в оренду земельної ділянки для обслуговування прийнятого до експлуатації об`єкта чи рішення з вмотивованою відмовою не було прийнято протягом місяця з дня одержання заяви, тому це надає йому право здійснювати господарську діяльність на цій земельній ділянці, так як рішення міської ради про надання в оренду землі вважається виданим згідно вимог вищевикладеного ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ст.ст. 4-1 п.6.

09.01.2018 позивачем у справу подано через канцелярію суду за вх. № 3319 клопотання про продовження строку розгляду справи та заяву (вх. № 3361) про долучення документів до матеріалів справи:

- повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04.12.2017 № 1198/05 із зазначенням коду міської ради;

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 579 від 07.07.2016 «Про усунення порушень у сфері земельного та містобудівного законодавства»;

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 579 від 07.07.2016 «Про усунення порушень у сфері земельного та містобудівного законодавства»;

- повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04.11.2015 № 6755/08 (про підготовку та подання на розгляд сесії проекту поновлення договору оренди землі);

- витяг із протоколу третьої сесії міської ради від 22.12.2015;

- звернення до міської ради від 24.11.2017 року з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі;

- повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.12.2017 року (з відмовою укласти додаткову угоду);

- інформаційна картка А-25-14 «вилучення та надання земельної ділянки»

- «Положення про відділ земельних ресурсів» затверджене рішенням міської ради від 17.05.2012 року № 6/21/24 (роздруковане з сайту міської ради, доступ до якого є вільний);

- регламент сесії Тернопільської міської ради зі змінами внесеними рішенням міської ради 03.03.2016 р. №7/6/83, від 16.06.2016р. №7/9/155, (роздрукований з сайту міської ради, доступ до якого є вільним);

- технічний паспорт на громадський будинок торгівельно-побутового призначення, від 24.11.2010 року;

- постанова Львівського апеляційного господарського суду від 03 жовтня 2016 року у справі № 921/225/16-г/ІЗ, (визнання права власності на частину прийнятого до експлуатації майнового комплексу);

- постанова Тернопільського міськрайонного суду від 31.01.2017 року у справі № 607/11262/16-а, (присвоєння адресного номера частині майнового комплексу);

- викопіювання з плану м. Тернополя з нанесенням червоних ліній по вул. Протасевича (біля будинку №18) подано в суд у справі № 921/2256/16-г/13;

- постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року , справа № 607/12541/16-а про зобовязання міської ради надати інформацію;

- повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15.06.2017 року №68331/08;

- розрахунки ОСОБА_1 щодо межі розмежування земель, з яких була сформована земельна ділянка, які вказують, що майновий комплекс збудований за межами «червоних ліній»;

- матеріали погодження місця розташування, виготовлені Комунальним підприємством «Земельне кадастрове бюро»;

- постанова Тернопільського міськрайонного суд Тернопільської області від 02.11.2016 справа № 607/4698/15-а (скасування рішення виконавчого комітету №200 від 04.03.2015);

- рішення Господарського суду Тернопільської області від 17 травня 2017, справа № 921/231/17-г/17;

- ліценція на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний №98 від 09 березня 2017 року по 16 березня 2018 року , яка видана ФО-П ОСОБА_1 за місцем здійснення торгівлі м. Тернопіль, вул. Протасевича, 18, магазин «Христя»;

- ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний №63 від 09 березня 2017 року до 16 березня 2018 року, яка видана ФО-П ОСОБА_1 за місцем здійснення торгівлі м. Тернопіль, вул. Протасевича, 18, магазин «Христя»;

- повідомлення Головного управління ДФС у Тернопільській області 25.07.2016 року за №24987/1918-13-03;

- повідомлення Головного управління національної поліції в Тернопільській області від 27.07.2016 року № Ш-42 ц;

- постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2015 року у справі № 607/10502/15-п, якою визнано правомірність здійснення господарської діяльності у магазині Христя»);

- Інформаційна картка Н-14.2-14 «Присвоєння адресного номера об`єкту нерухомості»;

- опис документів від 16.02.2016 року № 36112 (отримання послуги щодо присвоєння адресного номера);

- повідомлення Начальника управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 16.03.2016 року № 191/14.

В судовому засіданні, що відбулось 11.01.2018, суд перейшов до розгляду спору в порядку, встановленому п.9 Перехідних положень нової редакції ГПК України, згідно яких справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діються після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Тому, враховуючи, що до розгляду спору у даній справі по суті суд не переходив, розгляд продовжено зі стадії підготовчого судового засідання, яке за клопотанням Тернопільської міської ради (вх. № 3513 від 10.01.2018) було відкладено на 01.02.2018.

17.01.2018 зі сторони позивача через канцелярію господарського суду за вх. № 3969 надійшла чергова заява про зміну предмету або підстав позову, зі змісту якої випливає, що п.2 прохальної частини позовної заяви він бажає викласти у такій редакції: «Зобов`язати Тернопільську міську раду прийняти рішення про виділення земельної ділянки площею 0,0250 га СПД ФО-П ОСОБА_1 терміном на 49 років за адресою: вул. Протасевича, м. Тернопіль для обслуговування прийнятого до експлуатації об`єкта, який зазначений в сертифікаті відповідності № ТП000553 від 03.03.2011 року, як: «(окремий житловий комплекс) зупинка громадського транспорту, вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення» та на підставі цього рішення укласти договір оренди землі між Тернопільською міською радою та СПД ФОП ОСОБА_1 про надання їй земельної ділянки площею 0,250 га в оренду терміном на 49 років за адресою м. Тернопіль, вул. Протасевича для обслуговування прийнятого до експлуатації об`єкта, зазначений в сертифікаті відповідності № ТП000553 від 03.03.2011 року, як: «(окремий житловий комплекс) зупинка громадського транспорту, вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення».

Проте, підготовче судове засідання, що відбулось 01.02.2018, було відкладено, у зв`язку із неявкою в судове засідання представника відповідача на підставі поданого ним клопотання.

23.02.2018 позивачем у справу подано (за вх. № 6352) відповідь на відзив, у якому позивач серед іншого наголошує на тому, що спір між ним і Тернопільською міською радою триває давно, так як договір оренди землі закінчився у 2014 році, проте рішення про припинення орендних відносин між ним і міською радою не було прийняте всупереч порядку, встановленому ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», тобто Тернопільська міська рада не визнає його (позивача) права на оренду землі, яка обтяжена прийнятим до експлуатації обєктом.

Позивач вважає, що викладені відповідачем заперечення ніяким чином не свідчать про відсутність у нього (позивача) права на укладення договору оренди землі для обслуговування прийнятого до експлуатації об`єкта, а навпаки, всіма судовими рішеннями, на які вони посилаються, встановлено, що збудований ним майновий комплекс в установленому законом порядку прийнятий до експлуатації, умови попереднього договору оренди підприємець виконує добросовісно, що дає йому право на оренду землі, згідно вимог ст.19 Закону України «Про оренду землі», якою встановлено, що після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для попереднього будівництва та обслуговування відповідного об`єкта, має право на першочергове укладання договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2018 року за результатами підготовчого судового засідання, з урахуванням з`ясованих у ньому питань, судом було прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету або підстави позову (№3969 від 17.01.2018) до розгляду, відповідно спір буде вирішуватись із її врахуванням.

Зазначеною ухвалою було закрито підготовче судове засідання та призначено справу № 921/653/17-г/4 до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні, що відбулось 15.03.2018, господарський суд з`ясував у сторін про наявність заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні, заслухав вступне слово позивача та відповідача, а також надав можливість учасникам справи поставити питання один одному.

Заслухавши учасників справи, суд зясував обставини, на які вони (учасники справи) посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень:

- досліджені докази, подані позивачем як додаток до позовної заяви, а також перелічені у його заявах про долучення додаткових доказів у справу;

- відзив відповідача та заперечення позивача на нього;

- ознайомився з копіями рішень та постанов судів господарської, адміністративної та загальної юрисдикції, на які посилається як позивач, так і відповідач у справі.

Після закінчення зясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд зазначив про це в протоколі судового засідання і перейшов до судових дебатів.

У судових дебатах виступили з короткими промовами представники позивача та представники відповідача.

Крім цього, сторони обмінялись репліками.

По результатах проведених судових дебатів:

- вимоги, викладені позивачем (з врахуванням заяви про зміну предмету або підстав заявленого позову від 17.01.2018), ним підтримані повністю.

- заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов, представником підтримані повністю.

Остання репліка відповідача стосувалась зловживанням позивача його права на судовий захист, з врахуванням наявної кількості судових справ, що стосуються його права оренди спірної земельної ділянки.

Після судових дебатів, суд у нарадчій кімнаті ухвалив судове рішення, що містило вступну та резолютивну частину рішення, які приєднані до матеріалів справи та повідомлено сторін, що складання повного тексту рішення судом відкладається до 26.03.2018.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача в обґрунтування заявлених ним вимог та заперечення відповідача, господарським судом встановлено таке:

- між сторонами у справі виник спір про право позивача на оренду земельної ділянки, необхідної для обслуговування майна - зупинки громадського транспорту, «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, котрий зведений позивачем у 2010 році на підставі дозвільних документів та введений в експлуатацію у березні 2011 року;

- позивач наголошує, що дане майно є новозбудованим нерухомим майном, що прийняте в установленому законом порядку в експлуатацію, у звязку з чим просить суд визнати його право на укладання договору оренди землі, що необхідно для його (майна) обслуговування та зобовязати Тернопільську міську раду на підставі документів, перелік яких зазначених в «Описі документів» від 24.10.2017 року № 221593, підготувати та подати на розгляд сесії Тернопільської міської ради проект укладання договору оренди землі терміном на 49 років для обслуговування прийнятого до експлуатації комплексу: зупинки громадського транспорту з обєктом торгівельно-побутового призначення, який зазначений в Сертифікаті відповідності № ТП 000553 від 03 березня 2011 року, для прийняття рішення.

При цьому позивач зіслався на такі обставини:

- на укладений між ним і Тернопільською міською радою Договір оренди землі від 31.07.2009 року, з врахуванням умов якого СПД ФО-П ОСОБА_1 збудувала комплекс: зупинку громадського транспорту з обєктом торгівельно-побутового призначення, щодо якого згідно Акту готовності обєкта до експлуатації № 588 від 22.02.2011 підтверджено його готовність до експлуатації як закінченого будівництвом обєкту;

- на сертифікат відповідності № ТП 00553, виданий 03.03.2001 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкта - зупинки громадського транспорту, «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою : вул. Протасевича у м. Тернополі, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено готовність до експлуатації;

- на заяву, подану ним на імя голови Тернопільської міської ради (дата надходження 24.10.2017), про надання йому земельної ділянки площею 0,0250 га для обслуговування зупинки громадського транспорту, «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою : вул. Протасевича у м. Тернополі, яка перебувала в оренді ФОП СПД ОСОБА_1;

- звернення на імя голови Тернопільської міської ради ОСОБА_5 з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 (отримане відповідачем 24.11.2017);

- лист виконавчого комітету Тернопільської міської ради за № 12043/08 від 06.12.2017, як відповідь на звернення позивача від 24.11.2017, у якому останнього повідомлено про те, що рішенням Тернопільської міської ради від 28.11.20174 № 6/53/152 припинено право користування земельною ділянкою площею 0,0250 га (кадастровий номер № :08:014:0024) для обслуговування зупинки громадського транспорту, «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою : вул. Протасевича у м. Тернополі та зобовязання у двадцятиденний термін з дня прийняття цього рішення повернути вказану земельну ділянку Тернопільській міській раді;

- на технічний паспорт, виготовлений 24.11.2010 на громадський будинок торгівельно-побутового призначення по вул. Протасевича у м. Тернополі;

- на рішення та постанови судів різної юрисдикції та інстанцій, що були прийняті з приводу спірних взаємовідносин:

1. рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/102/15-г/7 від 25.03.2016;

2. постанову Львівського апеляційного господарського суду у справі № 921/225/16-г/13 від 03.10.2016;

3. рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/414/16-г/4;

4. рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/4698/15-а від 02.11.2016

5. рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/716/16-г/17 від 23.01.2017;

6. рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/231/17-г/17 від 17.05.2017;

7. постанову Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/11262/16-а від 31.01.2017.

Дослідивши подані позивачем в обґрунтування заявлених ним вимог, судом зясовано, що:

- предметом розгляду Господарським судом Тернопільської області у справах № 921/102/15-г/7, 921/225/16-г/13, 921/716/16-г/17, 921/414/16-г/4 були вимоги про: визнання укладеним (поновленим) договору оренди землі від 31.07.2009 на той самий строк на тих самих умовах, зобовязання Тернопільської міської ради підписати додаткову угоду до договору оренди землі; визнання права власності на нерухоме майно - об`єкт торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 м2 по вул. Протасевича у м. Тернополі;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27.09.2017 у справі № 921/414/16-г/4, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2016, у позовних вимогах ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання договору оренди землі від 31.07.2009 укладеним відмовлено повністю;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.03.2016 у справі № 921/102/15-г/7 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016) про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009, укладеного між Тернопільською міською радою та СПД ФО-П ОСОБА_1, таким, що є поновленим на той самий строк на тих самих умовах та про зобовязання керівника Тернопільської міської ради, як органу місцевого самоврядування , який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі в місячний строк в обовязковому порядку, укласти та підписати з СПД ФО-П ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 на той самий строк на тих самих умовах - в позові відмовлено;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 у справі № 921/225/16-г/13 позовні вимоги задоволено частково:

- визнано за СПД ФОП ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - об`єкт торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 м2 за адресою м. Тернопіль, вул. Протасевича (біля будинку 18);

- в частині вимоги про визнання договору оренди землі від 31.07.2009 поновленим на підставі укладеної додаткової угоди від 02.02.2014, що зареєстрована у «Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі» 05.03.2014 за № 2399 провадження у справі припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2016, залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2017, вищезазначене рішення місцевого Господарського суду скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання за СПД ФО-П ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно обєкт торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 м2 за адресою м. Тернопіль, вул. Протасевича (біля будинку 18). В цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В решті рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 залишено без змін;

- у справі № 921/716/16-г/17 рішенням Господарського суду Тернопільської області від 24.01.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2017, у позові ФО-П ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, про визнання поновленим терміну дії договору оренди землі від 31.07.2009 на той самий термін на тих самих умовах відмовлено;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.05.2017 у справі № 921/231/17-г/17 за позовом ФО-П ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права користування новозбудованим нерухомим майном - зупинкою громадського транспорту з об'єктом торгівельно - побутового призначення та визнання Сертифікату відповідності від 03.03.2011 р. підставою для оформлення права власності на зупинку громадського транспорту "вул. Протасевича", у задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, на даний час позивач у встановленому законом порядку не має зареєстрованого права як на майно, так і на земельну ділянку, на якій воно знаходиться.

Більше того, рішенням Тернопільської міської ради № 6/53/152 від 28.11.2014 позивачу припинено право користування спірною земельною ділянкою та зобовязано ФО-П ОСОБА_1 в 10 денний термін з дня прийняття рішення повернути вказану земельну ділянку, а рішенням виконавчого комітету Тернопільської області № 1185 від 19.11.2014 Управлінню житлово-комунального господарства, благоустрою та екології, містобудування, архітектури та кадастру, відділу земельних ресурсів доручено організувати і провести роботи по демонтажу тимчасових споруд, які об лаштовані без документів, що посвідчують право користування землею згідно додатку, зокрема обєкт : тимчасову споруду «ХРИСТЯ», розташовану по вул. Протасевича біля будинку № 18 ФО-П ОСОБА_1

оказів, які б підтверджували визнання нечинними чи скасування зазначених рішень Тернопільської міської ради сторонами не подано, а судом не здобуто.

Проте, як стверджує позивач, вищезазначеними судовими рішеннями встановлено, що збудований ним обєкт в установленому законом порядку прийнятий до експлуатації і так як він належним чином виконує умови договору оренди землі від 31.07.2009, то це дає йому право на оренду землі, згідно вимог ст. 19 Закону України «Про оренду землі», якою встановлено, що після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного обєкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке:

- до господарського суду вправі звернутись особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. При цьому має бути визначено, які права позивача порушені відповідачем та якими законодавчими актами передбачено право позивача на звернення із заявленим позовом;

- провадження у відносинах, що здійснюються при передачі в оренду земельної ділянки, що перебувають у державній чи комунальній власності, виникають між орендарями, тобто особами, що мають право на одержання земельної ділянки в оренду, та орендодавцями, тобто власниками землі.

Перелік осіб, які мають право на одержання земельної ділянки в оренду, визначений у ст. 93 Земельного кодексу України.

Орендарі набувають право на оренду землі на підставах і в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України « Про оренду землі».

Виходячи із обраного позивачем способу захисту його права на оренду в судовому порядку шляхом визнання його права на укладання договору оренди землі терміном на 49 років для обслуговування прийнятого до експлуатації комплексу: зупинки громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення, який зазначений в Сертифікаті відповідності № ТП 000553 від 03.03.2011 року, суд зазначає, що визнання права можливе у разі виникнення спору щодо його належності між особою, що вважає своє право порушеним, та іншою, яка претендує на нього. Передбачені законодавством способи захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу мають бути спрямовані на відновлення прав та інтересів позивача.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його права на укладання договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки № :08:014:0024), в обґрунтування якої зіслався на незаконність дій відповідача стосовно прийнятих ним рішень про відмову в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 31.07.2009 та на наявність у нього Сертифікату відповідності № ТП 000553 від 03.03.2011 року на обєкт, що знаходиться на цій земельній ділянці.

Проте, рішеннями судів, що перераховані вище, та рішеннями Тернопільської міської ради, що є чинними і, відповідно, породили правові наслідки для позивача та свідчать про те, що право оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки № :08:014:0024) припинено (рішення Тернопільської міської ради № 6/53/152 від 28.11.2014), а щодо обєкту по вул. Протасевича (біля будинку № 18) виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення за № 1185 від 19.11.2014 та № 579 від 07.07.2016 про демонтаж його, як тимчасової споруди.

За приписами статей 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

У відповідності до статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

У відповідності до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України.

Однак, враховуючи, що за приписами ч.1 статті 124 цього Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як роз'яснено у п.2.14 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято.

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами .

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії .

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності .

Аналогічні положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18), згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином факти, встановлені судами господарської та загальної юрисдикції у перелічених вище справах, що стосуються права СПД ФО-П ОСОБА_1 на оренду земельної ділянки (кадастровий номер :08:014:0024) для обслуговування майна - зупинки громадського транспорту, «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, приймаються господарським судом як факти, що не потребують повторного доказування в даній справі, тому суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, у відповідності до вимог ст.ст. 76,77 ГК України, його право на оренду земельної ділянки кадастровий номер :08:014:0024 та, відповідно, його вимоги про зобовязання органу місцевого самоврядування прийняти рішення про її виділення та укладення договору оренди терміном на 49 років, а позов до задоволення не підлягає.

Судові витрати , згідно з нормами ч. 3 ст. 129 ГПК України не сплачуються.

У судовому засіданні 15.03.2018 оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення відповідно до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 73. 74, 76-79, 123, 129-130, 238, 240, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення Господарського суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 березня 2018

Суддя Н.М. Бурда