ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/2311/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіон-Інвест",

представник - не з'явилися,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія",

представник - не з'явилися,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П"

представник - Поліщук Р.М.,

ліквідатор - арбітражний керуючий Старжинська Т.Ю.

представник прокуратури - Савицька О.В.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Стокмастер"

представник - не з'явилися,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017

у складі колегії суддів: Доманської М.Л. (головуючий), Пантелієнка В.О., Сотнікова С.В.

та на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2017

у складі судді Антонова В.М.

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" арбітражного керуючого Вершиніна А.О.

про визнання правочину недійсним

у межах справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 29.08.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія (позичальник, ПАТ "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія") та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" (далі - ПАТ "АКБ "Київ") було укладено кредитний договір № 68/07

2. 28.07.2008 між ПАТ "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія" та ПАТ "АКБ "Київ" було укладено кредитний договір № 51/08.

3. 13.09.2007 та 31.07.2008 з метою забезпечення виконання вказаних кредитних договорів ПАТ "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія" (іпотекодавець) та ПАТ "АКБ "Київ" (іпотекодержатель) були укладені іпотечні договори, предметом яких є майнові права на квартири.

4. 13.08.2009 між ПАТ "АКБ "Київ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Київщина-Капітал" (далі - ТОВ "ФК "Київщина-Капітал") було укладено договір відступлення права вимоги, за якими ПАТ "АКБ "Київ" відступило права вимоги за кредитними договорами № 68/07 та 51/08 на користь ТОВ "ФК "Київщина-Капітал".

5. 01.04.2013 між ПАТ "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія" (продавець) та ТОВ "Компанія з управління активами "Стокмастер" (далі - ТОВ "КУА "Стокмастер", покупець) укладено Договір № 01-04-13/01 купівлі-продажу майнових прав, Договір № 01-04-13/02 купівлі-продажу майнових прав, Договір № 01-04-13/03-Н купівлі-продажу майнових прав предметом яких є майнові права на квартири в будинку, що будується під номером № 174-А по вул. Київська в м. Обухів, Київської області, перелік, яких наведено в додатках до цих договорів та Договір № 01-04-13/04-Р, предметом якого є майнові права на квартири в будинку, що будується на розі вулиць Соборна та Корольова в м. Рівне.

6. 18.04.2013 між ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" та ТОВ "КУА "Стокмастер" укладено Угоду № 2 про зарахування зустрічних вимог, згідно з якою вимоги ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" до ТОВ "КУА "Стокмастер" за чотирма зазначеними вище договорами було зараховано у рахунок заборгованості ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" перед ТОВ "Компанія з управління активами "Стокмастер" за кредитним договором №51/08 від 28.07.2008 на суму 24 863 000 грн та за кредитним договором №68/07 від 29.08.2008 на суму 20 336 100 грн.

7. 11.07.2013 ухвалою Господарського суду Київської області порушено провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-Інвест" (далі - ТОВ "Регіон-Інвест") у справі про банкрутство ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія", визнано безспірні вимоги ТОВ "Регіон-Інвест" до боржника в розмірі 27 601 842 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича.

8. 18.02.2015 ухвалою Господарського суду Київської області замінено кредитора у даній справі ТОВ "Регіон-Інвест" його правонаступником - ТОВ "Інтеграл-П" на підставі укладеного між ними Договору №13/08-08 від 12.02.2014 купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута. Відсторонено керівника ТОВ "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія" ОСОБА_1 від займаної ним посади та покладено обов'язки керівника ТОВ "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Вершиніна А.О. у зв'язку із неналежним виконанням керівником своїх обов'язків, утому числі стосовно непередання документів щодо активів боржника розпоряднику майна. Зобов'язано ОСОБА_1 у п'ятиденний термін з дня набрання цією ухвалою законної сили передати розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Вершиніну А.О. печатку, штампи, бухгалтерську та податкову звітність, фінансово-господарську документацію, цінні папери, матеріальні та інші цінності.

9. 23.07.2015 ухвалою Господарського суду Київської області затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія", до якого включені вимоги ТОВ "Інтеграл-П" в сумі 27 601 842 грн, ТОВ "ФК "Київщина-Капітал" в сумі 1 147 грн. Окремо включено до реєстру вимоги ТОВ "ФК "Київщина-Капітал" в сумі 38 502 651,01 грн основного боргу та 1 209 058,93 грн суми неустойки, як такі, що забезпечені заставою майна банкрута.

10. 31.05.2016 постановою Київського апеляційного господарського суду ухвалу господарського суду Київської області від 23.07.2015 скасовано в частині визнання вимог ПАТ "АКБ "Київ" у сумі основного боргу 41 744 10,88 грн та неустойки (штраф, пеня) у сумі 5 886 517,97 грн з віднесенням їх до окремої черги, як таких, що забезпечені заставою майна боржника за договором іпотеки № 639п від 31.08.2007. Визнано вимоги ПАТ "АКБ "Київ" до боржника у сумі основного боргу 41 744 010,88 грн. (четверта черга) та неустойки (штраф, пеня) у сумі 5 886 517,97 грн. (шоста черга), які включити до реєстру вимог кредиторів та затвердити реєстр вимог кредиторів ТОВ "Перша Українська індустріально-інвестиційна компанія" в сумі 109 137 501,16 грн. В іншій частині ухвала залишена без змін.

11. 22.09.2016 постановою Господарського суду Київської області припинено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" та припинено повноваження арбітражного керуючого Вершиніна А.О., як розпорядника майна боржника; визнано банкрутом ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" та відкрито ліквідаційну процедуру; господарську діяльність ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" завершено; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Вершиніна А.О.

Обґрунтування заяви ліквідатора

12. 01.02.2017 ліквідатором ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" до Господарського суду Київської області подано заяву в порядку статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про визнання недійсним Договору № 01-04-13/02 від 01.04.2013 купівлі-продажу майнових прав, укладеного між ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" та ТОВ "КУА "Стокмастер".

13. 03.08.2017 ліквідатором ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" Старжинською Т.Ю. (призначено ліквідатором банкрута ухвалою Господарського суду Київської області від 22.06.2017) подано заяву про доповнення заяви новими обставинами та вимогами про визнання правочину недійсним, в якій ліквідатор просив суд визнати недійсними Договір № 01-04-13/01 від 01.04.2013, Договір № 01-04-13/02 купівлі-продажу майнових прав, Договір № 01-04-13/03-Н, Договір № 01-04-13/04-Р купівлі-продажу майнових прав, укладених між банкрутом - ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" та ТОВ "КУА "Стокмастер".

14. В заяві ліквідатор посилається на те, що в межах даної справи про банкрутство було встановлено, що майно, яке є предметом спірних договорів, є предметом забезпечення заставного кредитора - ТОВ "ФК "Київщина-Капітал", про що внесено відповідні дані до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження заставного майна; зазначене майно нікому не відчужувалось та належить боржнику на праві приватної власності, а тому підлягає реалізації в порядку встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" шляхом продажу на аукціоні. Також у поданій ТОВ "ФК "Київщина-Капітал" апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Київської області від 23.07.2015 було зазначено, що ТОВ "ФК "Київщина-Капітал" відмовилось від забезпечення, однак жодного відчуження заставного майна на користь третіх осіб не відбулось.

15. У відзиві на заяву ТОВ "КУА "Стокмастер" посилається на те, що на виконання спірних правочинів ТОВ "КУА "Стокмастер" вчинив майнові дії на користь ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" шляхом укладення Угоди № 2 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

16. 07.09.2017 ухвалою Господарського суду Київської області заяву ліквідатора ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" задоволено, визнано недійсними Договір № 01-04-13/01, Договір № 01-04-13/02, Договір № 01-04-13/03-Н та Договір № 01-04-13/04-Р купівлі-продажу майнових прав від 01.04.2013, укладені між ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" ТОВ "КУА "Стокмастер".

17. Суд першої інстанції дійшов висновків про те, що банкрут прийняв на себе зобов'язання з відчуження майнових прав на квартири без відповідних майнових дій ТОВ "КУА "Стокмастер". Крім того ціна спірних договорів є значно нижчою, ніж вартість майнових прав, яка зазначена в договорах іпотеки, що негативно вплине на виконання банкрутом своїх зобов'язань перед іншими кредиторами. Вимоги ТОВ "КУА "Стокмастер" про застосування строків позовної давності відхилено судом з посиланням на те, що арбітражним керуючим не порушеного строки позовної давності, оскільки він дізнався про наявність оспорюваних правочинів в січні 2017 року із адміністративної справи № 810/2586/16 за участю ТОВ "КУА "Стокмастер". Посилання ТОВ "КУА "Стокмастер" на Угоду про зарахування зустрічних позовних вимог відхилені судом з посиланням на те, що вона не є належним доказом у даній справі, оскільки станом на 18.04.2013 ТОВ "КУА "Стокмастер" не було кредитором боржника за кредитними договорами, як це зазначено в п. 1.2 угоди, таким кредитором є ТОВ "ФК "Київщина-Капітал".

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

18. 15.11.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2017 залишено без змін. Апеляційний господарський суд погодився із висновками суду першої інстанції про визнання спірних правочині недійсними. Однак, апеляційний суд вказав, що в даному випадку підлягає застосуванню частина п'ята статті 267 Цивільного кодексу України, однак визнав причини пропуску строків позовної давності поважними. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що помилка, допущена судом у мотивувальній частині не призвела до прийняття неправомірного рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

19. 05.12.2017 ТОВ "КУА "Стокмастер" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2017 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви ліквідатора про визнання недійсними договорів про купівлю-продаж майнових прав.

20. 02.03.2018 ліквідатором ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" подано відзив на касаційну скаргу, в якому ліквідатор просить залишити її без задоволення, а прийняті у справі постанову та ухвалу - без змін.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

21. Звертаючись із касаційною скаргою ТОВ "КУА "Стокмастер" стверджує, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми статей 203, 215, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оскільки не досліджено обставини недійсності спірних правочинів та не застосовано наслідки спливу строків позовної давності до заявлених позовних вимог.

Б. Доводи відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

22. У відзиві на касаційну скаргу ліквідатор ТОВ "Перша українська індустріально-інвестиційна компанія" вказує, що суди дійшли обґрунтованих та правомірних висновків про визнання недійсними спірних договорів.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

23. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

23.1. Стаття 33. Обов'язок доказування і подання доказів

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

23.2. Стаття 34. Належність і допустимість доказів

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

23.3. Стаття 35. Підстави звільнення від доказування

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

23.4. Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

24. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

25. Цивільний кодекс України

25.1. Стаття 215. Недійсність правочину

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

25.2.Стаття 257. Загальна позовна давність

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

25.3.Стаття 260. Обчислення позовної давності

1. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

25.4.Стаття 267. Наслідки спливу позовної давності

5. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

25.5.Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення

1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

25.6.Стаття 655. Договір купівлі-продажу

1. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

26. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Стаття 20. Визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника

1. Правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

2. У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

3. Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після закриття провадження у справі про банкрутство.4. За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або конкурсного кредитора про визнання недійсним правочину (договору) або спростування майнових дій боржника господарський суд виносить ухвалу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

27. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

28. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що вимоги ТОВ "ФК "Київщина-Капітал" є такими, що забезпечені заставою майна боржника, яке нікому не відчужувалось та належить банкруту на праві приватної власності, а тому підлягає реалізації в порядку встановленому Законом "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зазначене підтверджується ухвалою Господарського суду Київської області від 23.07.2015, яка набрала законної сили, тож в силу статті 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) дана обставина не потребує додаткового дослідження та доказування. Також судами встановлено, що ТОВ "Перша Українська Індустріально - Інвестиційна Компанія" уклало спірні договори купівлі-продажу майнових прав за відсутності вчинення відповідних майнових прав з боку покупця - ТОВ "КУА "Стокмастер". Крім того, ціна майнових прав, визначена в договорах купівлі-продажу від 01.04.2013 є значно меншою, ніж передбачена в договорі іпотеки.

29. Норми статей 203, 215 Цивільного кодексу України визначають загальні правові підстави визнання правочинів недійсними. Однак з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Положеннями статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено спеціальні підстави, на підставі яких суд у межах провадження у справі про банкрутство може визнати правочини недійсними, зокрема у випадку якщо боржник прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог. Слід зауважити, що правова природа договору купівлі-продажу передбачає, що відповідним правам однієї сторони зобов'язання кореспондують відповідні обов'язки другої сторони, а в силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене, встановивши, що уклавши спірні договори купівлі-продажу майнових прав, банкрут прийняв на себе зобов'язання з їх відчуження без відповідних майнових дій з боку ТОВ "КУА "Стокмастер" на шкоду власним інтересам та, як наслідок, інтересам інших кредиторів, суд першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний господарський суд, правомірно задовольнив заяву ліквідатора про визнання спірних правочинів недійсними.

30. Апеляційний господарський суд також дійшов висновків про пропуск строків позовної давності до вимог про визнання спірних договорів недійсними. Однак, врахувавши бездіяльність колишнього керівника банкрута щодо передачі ліквідатору всіх документів підприємства та відсутність у нього намірів оскаржити дійсність спірних правочинів, а також з огляду на те, що ліквідатор у даному випадку звертається до суду в інтересах не лише боржника, а і в інтересах його кредиторів, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованих висновків, врахувавши положення частини п'ятої статті 267 Цивільного кодексу України, про поважність причин пропуску строків позовної давності та необхідність захисту порушеного права. Судом апеляційної інстанції правомірно зазначено, що помилка допущена місцевим господарським судом в мотивувальній частині ухвали щодо відсутності пропуску строків позовної давності не призвела до прийняття неправомірного рішення по суті справи.

31. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

33. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Стокмастер" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та ухвала Господарського суду Київської області від 07.09.2017 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Стокмастер" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 911/2311/13 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Білоус

Л. Катеринчук