ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. Справа № 917/559/16

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

на рішення господарського суду Полтавської області від 07.12.2017 (суддя Тимощенко О.М.), ухвалене у м. Полтава об 11 годині 30 хвилин, повний текст якого складений 12.12.2017,

у справі №917/559/16

за позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина", вул. Броваря, 83, с. Олексіївка, Гребінківський район, Полтавська область, 37411,

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 09.01.2015

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2016 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до ПСП «Ярина» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (власників), оформлених протоколом від 09.01.2015 №09/01-15, а саме: призначити ОСОБА_2 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_3 - секретарем загальних зборів учасників підприємства; провести продаж автомобіля, який належить підприємству, марки VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012; доручити провести зняття з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції та продаж автомобіля, який належить підприємству, VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.2-5).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 (позивач) посилається на те, що він з 26.11.2013 по 05.04.2015 був учасником ПСП "Ярина" (відповідача) з розміром частки у статутному капіталі підприємства 50% (п.3.2 Статуту ПСП "Ярина"), другим учасником ПСП "Ярина" на той час була ОСОБА_2, розмір її частки у статутному капіталі підприємства становив 50% (п.3.2 Статуту ПСП "Ярина"). Однак, 09.01.2015 загальні збори учасників ПСП "Ярина" проведені без його повідомлення та участі як учасника ПСП "Ярина", що свідчить про відсутність кворуму під час проведення зборів учасників. ОСОБА_3 не являлася учасником ПСП "Ярина" на момент проведення зборів, оскільки 26.11.2013 вона написала заяву про вихід зі складу учасників ПСП "Ярина", яка була належним чином оформлена (нотаріально посвідчена), розглянута і затверджена зборами учасників ПСП "Ярина", що підтверджується рішенням суду у справі №917/1252/15.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 07.12.2017 у справі № 917/559/16 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статтю 167 ГК України, статті 89, 98 ЦК України, статтю 7 Закону України «Про господарські товариства», статтю 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» мотивовано недоведеністю позивачем факту порушення його права, оскільки на момент прийняття загальними зборами учасників ПСП «Ярина» рішення, оформленого протоколом №09/01-15, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач не був учасником ПСП «Ярина». Крім того, суд зазначив, що позивачем не обґрунтовано яким чином його права будуть відновленні з огляду на відсутність у нього статусу учасника підприємства (а.с.124-130).

ОСОБА_1 з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та 29.12.2017 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 07.12.2017 у справі №917/559/16, визнати недійсними рішення загальних зборів учасників (власників) Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина", оформлені протоколом від 09.01.2015 № 09/01-15, а саме:

- призначити ОСОБА_2 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_3 - секретарем загальних зборів учасників підприємства;

- провести продаж автомобіля, який належить підприємству, марки VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012;

- доручити провести зняття з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції та продаж автомобіля, який належить підприємству, VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.138-140).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи. Так, 26.11.2013 гр. ОСОБА_3 передала свою частку в статутному капіталі ПСП «Ярина» у розмірі 50% ОСОБА_1 шляхом складання заяви про вихід, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жердєвою Н.О. 26.11.2013; зміни у складі учасників товариства затверджені рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом №26/11-13, та відображені в новій редакції Статуту ПСП «Ярина», які зареєстровані в ЄДРПОУ 09.02.2015. Скаржник вважає, що повідомлення органу реєстрації про зміни, що відбулися у складі учасників відповідача у більш тривалий строк, ніж це передбачено Законом України «Про господарські товариства» не тягне за собою недійсність рішення зборів учасників, оформленого протоколом, яким вирішено питання про внесення відповідних змін до установчих документів, а також не впливає на момент виникнення в особи, якій передана частка, права участі у товаристві. На думку скаржника, гр. ОСОБА_3 не мала права через 14 місяців після виходу зі складу учасників ПСП «Ярина» приймати участь в загальних зборах учасників, підписувати протокол загальних зборів підприємства та надавати згоду на продаж майна товариства.

19.02.2018 ПСП «Ярина» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач у повному обсязі визнає позовні вимоги ОСОБА_1 з наступних підстав: по-перше, 26.11.2013 позивач набув статусу учасника ПСП «Ярина» на підставі рішення загальних зборів товариства, оформленого протоколом №26/11/13, з розміром частки - 50% статутного капіталу; по-друге, на загальних зборах учасників ПСП «Ярина» 09.01.2015 був відсутній кворум, оскільки рішення прийняте за відсутності учасника, який володіє 50% голосів, що свідчить про порушення прав ОСОБА_1 Також, відповідач вказує на те, що в результаті незаконних дій ОСОБА_3 ПСП «Ярина» завдані матеріальні збитки.

Заявою від 17.02.2018 позивач просить розглянути його апеляційну скаргу на рішення господарського суду Полтавської області від 06.04.2016 у справі №917/559/16 без його участі (а.с.164).

Заявою від 19.02.2018 відповідач просить розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 06.04.2016 у справі №917/559/16 без його участі (а.с.162).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вказаних заяв як таких, що не суперечать вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2018 у зв'язку з відпусткою судді Камишевої Л.М. для розгляду справи №917/559/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила таке.

Відповідно до Статуту відповідача Приватне сільськогосподарське підприємство «Ярина» створене на підставі частини першої статті 42 Конституції України, відповідно до чинного законодавства, яке регулює порядок створення підприємств та їх діяльність.

23.11.2013 відбулися загальні збори учасників ПСП «Ярина», на яких присутні учасники підприємства: гр.ОСОБА_2, що володіє часткою у розмірі 50% статутного капіталу, та гр.ОСОБА_3, що володіє часткою у розмірі 50% статутного капіталу підприємства, та запрошено ОСОБА_1 Загальними зборами учасників ПСП «Ярина» прийняті рішення про виведення зі складу ПСП «Ярина» учасника ОСОБА_3, прийняття до складу учасників ОСОБА_1; внесення змін в статутні документи ПСП «Ярина»; проведення державної реєстрації змін до статутних документів доручено директору Бобко О.Д., що відображено у протоколі від 23.11.2013 №26/11-13 (а.с.40).

09.01.2015 відбулися загальні збори учасників ПСП "Ярина" за участю гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3, оформлені протоколом №09/01-15 (а.с.19-21).

До порядку денного на цих зборах були включені наступні питання:

1. Про обрання голови та секретаря загальних зборів учасників (власників) підприємства.

2. Про продаж автомобіля, який належить підприємству, марки VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012.

3. Про доручення провести зняття з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції та продаж автомобіля, який належить підприємству, марки VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За результатами розгляду вказаних питань прийняті наступні рішення:

1. Призначити ОСОБА_2 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_3 - секретарем загальних зборів учасників підприємства.

2. Провести продаж автомобіля, який належить підприємству, марки VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012.

3. Доручити провести зняття з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції та продаж автомобіля, який належить підприємству, VOLKSWAGEN PASSAT, тип транспортного засобу - легковий сідан, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований Баришівське РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області 31.07.2012, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2016 до переліку засновників ПСП "Ярина" станом на 09.01.2015 включені ОСОБА_2, розмір внеску до статутного фонду - 250,00грн., та ОСОБА_3, розмір внеску до статутного фонду - 250,00грн. (а.с.33).

05.04.2015 відбулись загальні збори учасників ПСП "Ярина", на яких були присутні учасники, які в сукупності володіють 100% статутного капіталу товариства, ОСОБА_2 - 50% та ОСОБА_1 - 50%, оформлені протоколом №050415/02, на яких прийняті рішення: змінити склад учасників підприємства; зокрема, задовольнити заяву ОСОБА_1 від 02.04.2015 про вихід зі складу учасників (власників) підприємства та передачу частки в підприємстві в розмірі 50% статутного капіталу підприємства ОСОБА_9 (а.с.39).

Зміни до Статуту ПСП "Ярина" щодо учасників підприємства відповідно до рішення загальних зборів учасників ПСП "Ярина" від 26.11.2013 зареєстровані 15.04.2015 (а.с.42).

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2016 та Статуту ПСП "Ярина", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 30.11.2015, єдиним учасником та керівником підприємства є Пісня В.О. (а.с.30, 58-64).

07.12.2017 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (а.с.124-130).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Предметом даного спору є визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (власників) ПСП «Ярина», оформлених протоколом від 09.01.2015 №09/01-15.

Відповідно до частини 1 статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно із частиною 1 статті 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження (частина 1 статті 87 ЦК України).

Частиною 1 статті 62 ГК України встановлено, що підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи); підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади; державне підприємство, що діє на основі державної власності; підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об'єднання майна різних форм власності); спільне комунальне підприємство, що діє на договірних засадах спільного фінансування (утримання) відповідними територіальними громадами - суб'єктами співробітництва. В Україні можуть діяти також інші види підприємств, передбачені законом. Залежно від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу в Україні діють підприємства унітарні та корпоративні. (частинами 1,3 статті 63 ГК України).

Частиною 5 статті 63 ГК України встановлено, що корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об'єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Згідно із частиною 2 статті 93 ГК України підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації, підприємства громадських та релігійних організацій, інші підприємства, передбачені законом.

З вищенаведених норм права вбачається, що приватне підприємство є окремою організаційно-правовою формою суб'єкта господарювання.

Проте, вимогами чинного законодавства не визначений спеціальний порядок їх створення, управління, як і не передбачений порядок скликання та проведення зборів учасників приватного підприємства.

За приписами частини 10 статті 12 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Відповідно до частини 1 статті 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Зі змісту Статуту ПСП «Ярина» в редакції, затвердженій загальними зборами учасників, протокол від 26.11.2013 №26/11-13, вбачається, що підприємство керується у своїй діяльності вимогами ЦК та ГК України, засновано на приватній власності двох учасників, статутний капітал поділений на частки, джерелами формування майна підприємства є: майно, яке передається засновниками, доходи, отримані від реалізації продукції, наявний резервний та інші фонди у підприємства, підприємство є власником майна, що йому належить, та не відповідає за зобов'язаннями держави і власників, діє від свого імені. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність застосування аналогії закону щодо порядку проведення загальних зборів учасників підприємства, а саме: положень Цивільного та Господарського кодексів України щодо порядку проведення загальних зборів товариства.

Статтею 65 ГК України встановлено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

У статті 97 ЦК України визначено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У розділі 6 Статуту ПСП «Ярина» «Органи управління підприємства, їх склад, компетенції та порядок прийняття ними рішень» визначено, що органами управління підприємства є: загальні збори учасників (власників); директор; ревізійна комісія.

Пунктом 6.2 Статуту ПСП «Ярина» визначено, що вищим органом управління підприємства є загальні збори учасників (власників) підприємства, які здійснюють свої повноваження відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України. У питаннях, які не врегульовані законодавством, власники керуються цим Статутом.

Відповідно до п.6.3 цього Статуту до кола питань, які вирішують винятково загальні збори учасників (власників) підприємства, входять: визначення головних напрямків діяльності підприємства, затвердження планів та звітів про їх виконання; затвердження Статуту підприємства та внесення в нього змін та доповнень; прийняття (затвердження) положень про директора та ревізійну комісію підприємства; визначення структури підприємства; призначення, а також звільнення директора підприємства та членів ревізійної комісії; винесення рішень про притягнення до відповідальності матеріально відповідальних осіб підприємства; визначення фондів підприємства, порядку їх утворення та напрямків використання; розгляд та затвердження пропозицій про створення, здійснення реорганізації і ліквідації підприємств, установ та організацій підприємства, а також філій та представництв, затвердження положень (Статутів) про них; прийняття рішень про вступ підприємства в асоціації, корпорації, концерни, господарські товариства та інші організації; прийняття рішень щодо припинення діяльності підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Загальні збори учасників (власників) підприємства приймають рішення щодо управління підприємства одностайно (п.6.4 Статут ПСП «Ярина»).

Згідно із п.6.7 Статуту ПСП «Ярина» виконавчим органом підприємства є директор, який вирішує усі питання діяльності підприємства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників (власників). Загальні збори учасників (власників) підприємства можуть винести рішення про передачу повноважень, що належать їм, до компетенції виконавчого органу підприємства

У п.6.9, п.6.11 Статуту ПСП «Ярина» встановлено, що директор підприємства вирішує всі поточні питання роботи підприємства, крім тих, які входять у виключну компетенцію учасників. Директор діє та укладає угоди без довіреності від імені підприємства та вирішує всі питання оперативно-господарської діяльності підприємства, у тому числі розпоряджається майном підприємства.

З аналізу положень Статуту ПСП «Ярина» вбачається, що рішення щодо відчуження майна підприємства приймається директором товариства та не потребує погодження загальними зборами учасників товариства.

Зі змісту положень Статуту ПСП «Ярина» вбачається, що рішення загальних зборів щодо питань, визначених у п.6.3 Статуту ПСП «Ярина», приймаються одноголосно усіма учасниками підприємства.

Проте, порядок прийняття рішень загальними зборами підприємства з питань, віднесених до компетенції інших органів підприємства, положеннями Статуту відповідача не визначений.

Відповідно до частин 2, 3 статті 98 ЦК України рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до Статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Положення Статуту ПСП «Ярина», Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших нормативних актів не містять положень щодо визначення кворуму приватного підприємства, а тому з урахуванням приписів статті 98 ЦК України загальні збори учасників ПСП «Ярина» при прийнятті рішення, оформленого протоколом від 09.01.2015, були правомочними.

Крім того , суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із статтею 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

У п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що суди мають врахувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цих прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Таким чином, на наявності у директора ПСП "Ярина" у відповідності до вимог Статуту підприємства права одноособово розпоряджатись майном підприємства, зокрема, визначного в оскаржуваному рішенні загальних зборів, позивачем не доведено факт порушення його прав під час прийняття 09.01.2015 рішення щодо відчуження майна підприємства та не визначено ані в позові, ані в апеляційній скарзі яким чином це рішення порушує його охоронювані законом інтереси.

Статтею 13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Верховний Суд України у Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України зазначив, що у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2015 відбулись загальні збори учасників ПСП "Ярина", на яких були присутні учасники, які в сукупності володіють 100% статутного капіталу товариства, ОСОБА_2 - 50% та ОСОБА_1 - 50%, оформлені протоколом №050415/02, на яких прийняті рішення: змінити склад учасників підприємства; зокрема, задовольнити заяву ОСОБА_1 від 02.04.2015 про вихід зі складу учасників (власників) підприємства та передачу частки в підприємстві в розмірі 50% статутного капіталу підприємства ОСОБА_9 (а.с.39). Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2016 та Статуту ПСП "Ярина", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 30.11.2015, єдиним учасником та керівником підприємства є Пісня В.О. (а.с.30, 58-64).

Оскільки на момент звернення до суду позивач не є учасником ПСП "Ярина", визнання недійсним рішення загальних зборів ПСП "Ярина" від 09.01.2015 №09/0115 не забезпечить відновлення будь-яких його прав, а отже обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним.

Відповідно до статті 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При зверненні до суду з позовом єдиною підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПСП «Ярина» позивач з посиланням на положення Закону України «Про господарські товариства» визначає відсутність кворуму під час їх проведення, що не підтверджено матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд Полтавської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у звязку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 07.12.2017 у справі № 917/559/16 - без змін.

Відповідно до ст.126 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, 276, 281 - 284 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Полтавської області від 07.12.2018 у справі № 917/559/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26.03.2018.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя І.А. Шутенко