ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

22 березня 2018 року                                                    Справа № 913/1035/16

Провадження №3/913/1035/16

Розглянувши заяву №11-01/22/01 від 22.01.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (вул. Гоголя, 24, 2 поверх, кімната 5, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” (юридична адреса: кв. Гайового, 35 А, м. Луганськ, 91021; фактична адреса: вул. Горького, 123, м. Старобільськ, Луганська область, 92702)

до Районного комунального підприємства “Старобільськвода” (вул. Повітрянофлотська, 52 Б, с. Чмирівка, Старобільський район, Луганська область, 92740)

про стягнення 113083 грн 56 коп.

Орган виконання судового рішення - Старобільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (вул. Велика Садова, 2, м. Старобільськ, Луганська область, 92703)

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання – Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від заявника - представник не прибув;

від позивача – представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув;

від ВДВС - представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 03.10.2016 у справі №913/1035/16 позов задовольнено повністю; стягнуто з Районного комунального підприємства “Старобільськвода” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” борг за активну електроенергію за договором №236 від 01.08.2015 у сумі 105611 грн 83 коп., заборгованість за перетікання реактивної електроенергії у сумі 534 грн 03 коп., 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп., інфляційні витрати у сумі 4897 грн 23 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1696 грн 25 коп.

17.10.2016 Господарським судом Луганської області видано відповідні накази на виконання рішення суду.

13.03.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" надійшла заява №11-01/22/01 від 22.01.2018, в якій заявник просить суд:

- залучити до участі у справі №913/1035/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” в межах стягнення з Районного комунального підприємства “Старобільськвода” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” інфляційних витрат у сумі 4897 грн 23 коп. за період з вересня 2015 по червень 2016, 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп. за період з 15.09.2015 по 31.07.2016, витрат по сплаті судового збору в сумі 1696 грн 25 коп.;

- замінити сторону (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” у процедурі виконання Старобільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області рішення Господарського суду Луганської області від 03.10.2016 у справі №913/1035/16 (наказу №913/1035/16 від 17.10.2016) про стягнення з Районного комунального підприємства “Старобільськвода” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” інфляційних витрат у сумі 4897 грн 23 коп. за період з вересня 2015 по червень 2016, 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп. за період з 15.09.2015 по 31.07.2016, витрат по сплаті судового збору в сумі 1696 грн 25 коп. на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго".

Заява ТОВ “Луганськобленерго” обґрунтована тим, що 17.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №У-124-18/Л-121-18 від 17.01.2018, за яким право грошової вимоги за договором про постачання електричної енергії №236 від 01.08.2015, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” та Районним комунальним підприємством “Старобільськвода”, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго".

Ухвалою суду від 14.03.2018 розгляд заяви призначено на 22.03.2018.

22.03.2018 від позивача на електронну адресу суду надійшов відзив №15/10-02/140 від 20.03.2018, в якому він підтримав, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго", заяву.

Відзив розглянуто та долучено судом до матеріалів справи.

Також, 22.03.2018 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява №15-02/143 від 21.03.2018, в якій він просить розглянути заяву без участі його представника.

Заяву розглянуто, задоволено та долучено судом до матеріалів справи.

Представники учасників судового процесу в судове засідання не прибули, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов’язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об’єднаннями на всій території України.

Згідно зі ст.1 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов’язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України “Про виконавче провадження” у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов’язковими тією мірою, якою вони були б обов’язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов’язанні, зокрема, кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов’язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов’язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов’язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов’язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов’язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов’язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов’язанні.

17.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №У-124-18/Л-121-18 від 17.01.2018, за яким право грошової вимоги за договором про постачання електричної енергії №236 від 01.08.2015, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” та Районним комунальним підприємством “Старобільськвода”, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго".

Згідно ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять право грошової вимоги первісного кредитора відносно боржника по основному договору в обсязі боргового зобов’язання за період з вересня 2015 по липень 2016 встановленого рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/1035/16 від 03.10.2016, а саме: 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп, інфляційні витрати в сумі 4897 грн 23 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1696 грн 25 коп., всього 8633 грн 95 коп. (п.1.2. договору відступлення права вимоги).

За відступлення визначеного у п.1.1 цього договору права вимоги первісного кредитора до боржника щодо отримання від боржника грошових коштів у загальній сумі 8633 грн 95 коп., новий кредитор до 31.12.2018 (включно) сплачує первісному кредитору 8633 грн 95 коп. (п.2.1 договору відступлення права вимоги).

Для засвідчення прав грошової вимоги, встановлених п.1.1 цього договору в обсязі, визначеному п.1.2 договору, первісний кредитор повинен передати новому кредитору за актом прийому – передачі всі документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за основним договором, у термін до 3-х календарних днів з моменту підписання цього договору (п.3.1 договору відступлення права вимоги).

Первісний кредитор зобов’язаний сповістити боржника про уступку права вимоги за цим договором протягом 20 календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору, шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору або вручення особисто під розписку представнику боржника копії цього договору (п.3.2 договору відступлення права вимоги).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором (п.5.1 договору відступлення права вимоги).

Відповідно до акту прийому-передачі документів від 17.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” передало Товариству з обмеженою відповідальністю “Луганськобленерго” документи, які підтверджують права, що передаються за договором про постачання електричної енергії №236 від 01.08.2015.

Листом №01-24/2/127 від 17.01.2018 позивач повідомив відповідача про заміну кредитора у зобов’язанні.

Доказами, відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов’язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Правонаступництво у виконавчому провадженні може настати, по-перше, у випадку загального (універсального) правонаступництва (реорганізація юридичної особи) (ч. 1 ст. 104 ЦК), по-друге, у випадку часткового (сингулярного) правонаступництва (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК), переведення боргу (ст. 520 ЦК).

Судом враховується, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредитору та відбувається на підставі укладеного ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Також судом встановлено, що відповідно до п.1.2. договору про відступлення права вимоги, до заявника - ТОВ “Луганськобленерго”, переходять вимоги первісного кредитора - ТОВ “Луганське енергетичне об’єднання” відносно боржника - Районого комунального підприємства “Старобільськвода” по основному договору (договір про постачання електричної енергії №236 від 01.08.2015).

Заміна кредитора у зобов’язанні, як і саме зобов’язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов’язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Крім того, відступлення прав стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 923/945/13.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги заявника щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні в частині витрат зі сплати судового збору – 1651 грн 53 коп., розподілених судом за результатами розгляду справи.

Також судом встановлено, що умови договору про відступлення права вимоги №У-124-18/Л-121-18 від 17.01.2018 в частині відступлення 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп. та інфляційних нарахувань у сумі 4897 грн 23 коп. за договором про постачання електричної енергії №236 від 01.08.2015 закону не суперечать. На виконання вимог ст.516 Цивільного Кодексу та п.3.2. договору про відступлення права вимоги №У-124-18/Л-121-18 від 17.01.2018, позивач направив на адресу відповідача лист №01-24/2/127 від 17.01.2018 щодо заміни кредитора у зобов'язанні та копію договору, що підтверджується фіскальним чеком №334 від 19.01.2018 та описом вкладення від 19.01.2018.

Отже, суд дійшов висновку, що заява №11-01/22/01 від 22.01.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" про залучення у справі правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/1035/16 підлягає задоволенню частково в частині залучення до участі у справі №913/1035/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” в межах стягнення з Районного комунального підприємства “Старобільськвода” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” інфляційних витрат у сумі 4897 грн 23 коп., 3 % річних у сумі 2040 грн 47 коп. та заміни сторони (стягувача) - Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” у процедурі виконання Старобільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області рішення Господарського суду Луганської області від 03.10.2016 у справі №913/1035/16 (наказу №913/1035/16 від 17.10.2016) про стягнення з Районного комунального підприємства “Старобільськвода” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” інфляційних витрат у сумі 4897 грн 23 коп., 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп. на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго".

Керуючись ст.ст.52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Закону України “Про виконавче провадження”, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву №11-01/22/01 від 22.01.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" про залучення у справі №913/1035/16 правонаступника та заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

2. Залучити до участі у справі №913/1035/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” в межах стягнення з Районного комунального підприємства “Старобільськвода” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” інфляційних витрат у сумі 4897 грн 23 коп. та 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп.

3. Замінити сторону (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” (кв. Гайового, буд. 35А, м. Луганськ, ) у процедурі виконання Старобільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області рішення Господарського суду Луганської області від 03.10.2016 у справі №913/1035/16 (наказу №913/1035/16 від 17.10.2016) про стягнення з Районного комунального підприємства “Старобільськвода” (вул. Повітрянофлотська, 52 Б, с. Чмирівка, Старобільський район, Луганська область, 92740, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне об’єднання” (кв. Гайового, буд. 35А, м. Луганськ, ) інфляційних витрат у сумі 4897 грн 23 коп. та 3% річних у сумі 2040 грн 47 коп. на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (вул. Гоголя, 24, 2 поверх, кімната 5, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ).

4. В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Ухвала набрала законної сили 27.03.2018 відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Т.В. Косенко