ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/7149/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.,

здійснивши розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 (Калатай Н.Ф. -головуючий, Мартюк А.І., Баранець О.М.) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄСУ"

про стягнення 2 834 215 685,68 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2017 позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (скорочена назва - АТ "Укрексімбанк") задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСУ" (далі - ТОВ "ЕСУ") заборгованості у розмірі 2 834 215 685,68 грн.

За апеляційною скаргою ТОВ "ЕСУ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2017 Київським апеляційним господарським судом порушено апеляційне провадження та призначено справу до № 910/7149/17 розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 зупинено апеляційне провадження у справі № 910/7149/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/31771/15 за позовом ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ТОВ "ЕСУ" про стягнення 810 912 471,06 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що предметом розгляду у справі № 910/7149/17, у тому числі, є позовні вимоги про стягнення 3 % річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих на несплачені суми відсоткових доходів (8 - 13 відсоткові періоди), право на стягнення яких та їх розмір є предметом розгляду в іншій судовій справі № 910/31771/15, рішення суду в якій наразі не набрало законної сили, що є суттєвою обставиною для вирішення спору щодо стягнення пені, інфляційних втрат і 3 % річних, нарахованих на ці заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017, АТ "Укрексімбанк" у касаційній скарзі просить її скасувати, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції, наголошуючи, що суд, зупиняючи провадження у справі № 910/7149/17, не взяв до уваги, що предметом спору у цій справі позивачем визначено заборгованість ТОВ "ЕСУ", яка виникла станом на 25.07.2016 внаслідок невиконання зобов'язань за облігаціями, з урахуванням пені, 3 % річних та інфляційних втрат, зокрема простроченої заборгованості за відсотковим доходом за облігаціями за 14 - 16 відсоткові періоди, а отже необхідність встановлення обставин щодо розміру заборгованості зі сплати відсоткового доходу за облігаціями за 8 відсотковий період відсутня, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. Водночас, суд не обмежений у праві самостійно встановити обставини у справі, необхідні для вирішення спору.

ТОВ "ЕСУ" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, зазначаючи про правильність висновку суду апеляційної інстанції стосовно того, що з'ясування і дослідження судом одних і тих самих обставин як у справі № 910/31771/15, так і у справі № 910/7149/17 буде переглядом рішення суду в іншій господарській справі, що суперечить усталеній практиці Європейського суду з прав людини та не узгоджується з обсягом повноважень, якими наділено суд апеляційної інстанції.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржені у справі судові рішення, дослідивши доводи, викладені у касаційній скарзі, та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України (у редакцій, чинній до 15.12.2017, яка діяла на час розгляду справи судами) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати: а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим зумовлена неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, зазначив, що предметом розгляду у цій справі № 910/7149/17, серед іншого, є позовні вимоги про стягнення 3 % річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих на несплачені суми відсоткових доходів (8-13 відсоткові періоди), право на стягнення яких та їх розмір є предметом розгляду в іншій судовій справі № 910/31771/15, рішення суду в якій наразі не набрало законної сили. Отже, суд дійшов висновку, що встановлення розміру заборгованості зі сплати відсоткового доходу за спірними облігаціями за 8 - 13 відсоткові періоди та періоди прострочення їх оплат є суттєвою обставиною для вирішення спору щодо стягнення пені, інфляційних втрат і 3 % річних, нарахованих на такі заборгованості.

Водночас, як убачається зі змісту судового рішення від 11.10.2016 у справі № 910/31771/15, копія якого є у матеріалах справи, у грудні 2015 року АТ "Укрексімбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "ЕСУ" заборгованості, пені, інфляційних втрат і 3% річних у зв'язку із неналежним виконанням ТОВ "ЕСУ" зобов'язань щодо виплати відсоткового доходу за проспектом емісії облігацій, за період з 25.07.2015 по 24.07.2016 (том 1, а.с. 157-168).

Натомість предметом спору у справі № 910/7149/17 є вимога АТ "Укрексімбанк" про стягнення з ТОВ "ЕСУ" заборгованості за облігаціями з урахуванням пені, 3 % річних та інфляційних втрат за період із 25.07.2016 по 25.04.2017 включно, з огляду на прострочення відповідачем виконання зобов'язань зі сплати обумовлених проспектом емісії облігацій коштів за визначений позивачем період.

Тобто предмети спору у справі, яка розглядається № 910/7149/17 та у справі № 910/31771/15 стосуються різних періодів стягнення, у зв'язку з чим вони не є повязаними.

Крім того, ухвала суду апеляційної інстанції не містить мотивів та обґрунтувань у чому саме полягає неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням в іншій справі № 910/31771/15, виходячи з предмету та підстав позову та приписів статті 79 Господарського процесуального кодексу України і які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у цій справі.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у господарській справі № 910/7149/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/31771/15.

За змістом частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час здійснення касаційного провадження) касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною 6 статті 310 зазначеного Кодексу передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, частиною 4 статті 304, частиною 6 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.

2. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 у справі № 910/7149/17 скасувати, справу передати на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Дроботова

Судді К.М. Пільков

Ю.Я. Чумак