ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 справа № 905/1622/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 (доповідач) ОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (адвокат), посвідчення адвоката №5332/10 від 29.04.2015 р., довіреність №1711/01 від 30.11.2017 р.
від відповідача: не з'явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене04.12.2017р. в місті Харкові
по справі№905/1622/17 (головуючий суддя Левшина Г.В., судді: Тарапата С.С., Паляниця Ю.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Груп», м. Київ
до проПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область стягнення 636102,36 грн. В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Груп», м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом №1107/17 від 11.07.2017 р. до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область про стягнення загальної суми заборгованості в розмірі 636 102 грн. 36 коп., яка складається з суми заборгованості в розмірі 575 964 грн., суми пені в розмірі 25 176,73 грн., трьох процентів річних в розмірі 5 633,40 грн., інфляційного збільшення в розмірі 29 328,23 грн. та судового збору в розмірі 9 541,55 грн. (а.с.3-5).

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань з оплати вартості товару, отриманого згідно договору від 27.12.2016р.

03.08.2017р. на електронну, 07.08.2017 р. на поштову адресу адресу господарського суду Донецької області надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман про зупинення провадження по справі до вирішення повязаної з нею іншої справи по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000194 від 24.02.2017р. за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України (а.с.44-46).

Приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної на момент прийняття рішення) встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Клопотання відповідача про зупинення провадження по справі судом першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення.

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_6 лайн груп, м. Київ до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман про стягнення заборгованості в сумі 636102,36 грн., у тому числі основний борг в сумі 575964,00 грн., пеня в сумі 25176,73 грн., три проценти річних в сумі 5633,40 грн. та інфляція в сумі 29328,23 грн., задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_6 лайн груп, м. Київ основний борг в сумі 575964,00 грн., пеню в сумі 25176,73 грн., три проценти річних в сумі 5633,40 грн. та інфляцію в сумі 23335,24 грн., всього заборгованість в сумі 630109,37 грн., судовий збір в сумі 9446,13 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область звернулось з апеляційною скаргою б/н від 22.12.2017 р., в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. у справі №905/1622/17 скасувати. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 лайн Груп» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область про стягнення основного боргу - 575964 грн., пені 25176,73 грн., 3% річних 5633,40 грн., інфляційного збільшення 23335,24 грн. та судового збору відмовити повністю (а.с.150).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. прийняте з не повним дослідженнням доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

Також, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що 06.03.2017р. на виконання ухвал слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області Ткачова О.М. по справі №236/554/17 від 02.03.2017 р. та по справі №236/553/17 від 02.03.2017 р., на матеріальних складах м. Лиман та м. Бахмут структурного підрозділу «Донецький головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» проведено огляд складських приміщень та вилучення оригіналів документів в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000194 від 24.02.2017 р. за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.358 КК України за повідомленням Лиманського РВ УСБУ в Донецькій області від 24.02.2017 р. стосовно підроблених документів, що підтверджують факт поставки товару за договором №ДОН/НХ-16886/НЮ від 27.12.2016р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 11.01.2018 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., Попков Д.О., Будко Н.В. (а.с.146).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.01.2018р., керуючись ст. ст.119,174,258,260 Господарського процесуального кодексу України було залишено без руху апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залі.зниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного .товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область на рішення р. про сплату судового збору у розмірі господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. по справі №905/1622/17. Зобовязано Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме сплати судовий збір в розмірі 3816,64 грн. (а.с.147-148).

06.02.2018 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов лист від Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» б/н від 01.02.2018 р. з оригіналом платіжного доручення №168 від 29.01.2018 року про сплату судового збору на суму 3 816,64 грн. (а.с.159-160).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.02.2018 р., керуючись ст. ст.234,262 Господарського процесуального кодексу України було відкрито апеляційне провадження по справі №905/1622/17, зобов»язано учасників справи до 23.02.2018 р. включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України (а.с.164-165).

27.02.2018 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Груп», м. Київ надійшов відзив на апеляційну скаргу №1802/23 від 23.02.2018 р., в якому останній просить залишити апеляційну скаргу б/н від 22.12.2017 р. ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. по справі №905/1622/17 без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. по справі №905/1622/17 без змін (а.с. 168-172). Судова колегія розглянула та долучила до матеріалів справи даний відзив.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.02.2018 р., керуючись ст.ст.234,268,270 Господарського процесуального кодексу України було призначено до розгляду апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. у справі №905/1622/17 на 19.03.2018р. о 14:30 год. (а.с.177-178).

Телефонограмою №02-43/23/18 від 16.03.2018 р. Донецький апеляційний господарський суд повідомив сторін по справі №905/1622/17 про те, що розгляд апеляційної скарги ПАТ «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область, на рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. по справі №905/1622/17 призначений на 19.03.2018 р. о 14:30 год. не відбудеться (а.с.179).

Відповідно до п.9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах (який набрав чинності 16.01.2018 р. (офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV Перехідні положення Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017р.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Груп» в судовому засіданні 27.03.2018 р. надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу б/н від 22.12.2017 р. ПАТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. по справі №905/1622/17 без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. по справі №905/1622/17 без змін.

Представник відповідача (скаржника) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у судовому засіданні 27.03.2018 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної з 15.12.2017 р.) не скористався.

В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення які повернулися до Донецького апеляційного господарського суду з відміткою: -вручено за довіреністю повноважному представнику (а.с.149,166).

Пункт 2 ч.3 ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) зобов'язує сторони зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Пунктом 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) врегульовано, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін не визнавалась обовязковою судова колегія вважає можливим розглянути справу №905/1622/17 без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. ст. 222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи №905/1622/17.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Приписами ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України унормовано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.12.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» яке утворене і діє на підставі законодавства України в особі виконуючого обовязки начальника структурного підрозділу «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності, посвідченої 01.12.2016 р. та зареєстрованої в реєстрі за №5604, та в особі заступника начальника структурного підрозділу «Служба матеріально технічного забезпечення» регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності, посвідченої 01.12.2016 р. та зареєстрованої в реєстрі №5604 з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Груп» в особі директора ОСОБА_9, що діє на підставі Статуту з іншої сторони було укладено договір про закупівлю, предметом якого є поставка позивачем відповідачу товару в асортименті та кількості згідно специфікації, яка є невідємною частиною даного договору.

Пунктами 1.2, 1.3 договору визначено, що найменування товару: за ДК 016:2010-27.11.4 Трансформатори електричні; за ДК 021:2015-31170 Трансформатори. Виробник товару:ТОВ Енерготрансбуд, м. Київ, Україна; ПАТ Укрелектроапарат м.Хмельницький, Україна.

Згідно розділу 4 договору товар повинен бути поставлений позивачем протягом 10 календарних днів від дня надання заявки відповідачем. Датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару та підписання акту прийому-передачі товару обома сторонами договору. Товар постачається позивачем за рахунок позивача на склад відповідача у м. Лиман Донецької області на умовах СРТ, DDP (якщо продукція іноземного походження) згідно правил ІНКОТЕРМС-2010.

Розділом 5 договору передбачено, що ціна постачальника на трансформатори визнана тендерними торгами і вказана у специфікації. Загальна сума договору складає 575964,00 грн. з урахуванням ПДВ. Ціна товару включає в себе вартість тари. Ціни в накладних і в рахунках-фактурах вказуються в національній валюті України.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами підписано специфікацію №1 до договору, в якій сторони дійшли згоди щодо найменування, кількості та вартості товару. Зокрема, позивач має поставити відповідачу підстанцію трансформаторну комплектну 1 од, трансформатор масляний двообмотковий трифазний, трансформатор силовий масляний трифазний 2 од. на суму 575964,00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.30).

Також, в матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія видаткової накладної №231 від 30.12.2016р. за договором від 27.12.2016р., з якої вбачається, що позивачем було поставлено, а відповідачем отримано підстанцію трансформаторну комплектну 1 од, трансформатор масляний двообмотковий трифазний 2 од на суму 575964,00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.31).

У подальшому, 30.12.2016 р. сторонами було підписано акт прийому-передачі товару за договором, згідно якого відповідачем отримано від позивача перелічений вище товар. При цьому, як зазначено в акті, відповідач не має претензій до позивача з кількості, комплектності та якості товару (а.с.32).

Умовами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, згідно ст.526 Цивільного кодексу України.

Приписами ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У даному випадку, відповідно до п.п.6.1, 6.2 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі. Відповідач здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 30 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної та акту прийому-передачі на отримання товару.

Відтак, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару в строк до 15.02.2017р.

Із матеріалів справи вбачається, що свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 575964,00 грн. за отриманий товар за видатковою накладною та актом прийому-передачі, всупереч ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

У своєму відзиві (а.с.81-82) ПАТ «Українська залізниця» стверджував про відсутність постачання 30.12.2016р. позивачем товару.

Зокрема, як вказує відповідач, листом від 28.12.2016р. він звернувся до позивача з пропозицією про тимчасове відповідальне збереження трансформаторів на складі позивача у звязку з виходом з ладу навантажувально-розвантажувального обладнання на території Краснолиманського відділення Донецького головного матеріально-технічного складу. У звязку з викладеним 30.12.2016р. сторонами був підписаний акт прийому-передачі на відповідальне зберігання товару. Таким чином, за твердженням відповідача, 30.12.2016р. не відбулось постачання товару за договором. При цьому, оригінали документів, що стосувалися даного постачання товару у відповідача були вилучені за ухвалами слідчого судді.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо безпідставності заперечення відповідача.

Відповідно до ст. 129 Конституції України передбачено, що однією з засад судочинства є змагальність.

Пунктом 2 ст.13 Господарського процесуального права України (в редакції, чинної з 15.12.2017 р.) встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим кодексом. Крім того, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку, відповідач стверджував про відсутність фактичного постачання товару 30.12.2016р. з боку позивача.

Як вишезащначено, 30.12.2016р. сторонами було підписано акт прийому-передачі на відповідальне зберігання трансформаторів. Підписання даного акту у той самий день (30.12.2016р.), що й підписання видаткової накладної, акту приймання-передачі, свідчить про передання позивачем та отримання відповідачем товару за спірним договором поставки.

Надалі, відповідачем на адресу позивача направлялися листи щодо відвантаження продукції згідно акту відповідального зберігання, наявності зауважень в роботі підстанції та необхідності прибуття представника позивача для складання комісійного акуту, включення в роботу трансформатору в режимі неробочого ходу структурним підрозділом Словянська дистанція електропостачання тощо.

В матеріалах справи містяться пояснення начальника СП Словянська дистанція електропостачання, якими вказано, що отримання товару за видатковою накладною №231 від 30.12.2016р. від позивача не було. При цьому, КТПГС (м)-630/10/0,4У1 у кількості 1 од. було отримано від СП Донецький головний матеріально-технічний склад за видатковою накладною №10-219 від 06.03.2017р. та за видатковою накладною №10-169 від 20.02.2017р. трансформатори у кількості 2 од., які за вимогою були передані до ЕЧ-2 Волноваха.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України врегульовано, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, статті 9 вищенаведеного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Умовами п.8.4 договору встановлено, що підтвердженням про одержання товару відповідачем є накладна на приймання товару та акт прийому-передачі, оформлений належним чином та підписаний повноважними представниками сторін. Акт прийому-передачі відповідач повертає позивачу після підтвердження відповідачем факту отримання.

Як вказувалось вище, сторонами було складено та підписано видаткову накладну, акт приймання-передачі товару. Також, позивачем факт постачання відповідачу товару відображено у бухгалтерському обліку.

Судом першої інстанції вірно зазначено, передання товару від одного до іншого структурного підрозділу ПАТ Українська залізниця на підставі певних видаткових накладних є внутрішньою справою відповідача, не спростовує факт отримання відповідачем даного товару від іншої особи, на підставі іншого господарського договору.

Всупереч вимог ст.ст.74,76-79 Господарського процесуального кодексу України відповідачем факт постачання позивачем товару за видатковою накладною №231 від 30.12.2016р. та актом приймання-передачі від 30.12.2016р. не спростований. А тому, висновки про задоволення позовних вимог, в цій частині є обґрунтованими.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У даному випадку п.9.2 договору сторони погодили, що у разі порушення строків оплати товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченого товару за кожен день прострочення.

Таким чином, позивачем на підставі п.9.2 договору нараховано та предявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 25176,73 грн. за період з 16.02.2017р. по 15.06.2017р.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України врегульовано, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України було заявлено до стягнення 3% річних в сумі 5633,40 грн. за період з 16.02.2017р. по 15.06.2017р. та інфляцію в сумі 29328,23грн. за період з лютого 2017 року по травень 2017 року.

Перевіривши розрахунок 3% річних та пені правові підстави, період та порядок їх нарахування судова дійшла висновку, що розрахунок є вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Стосовно вимог про стягнення інфляції за лютий 2017р. суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, враховуючи, що за умовами підписаного між сторонами договору відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару в строк до 15.02.2017р., нарахування позивачем інфляції за лютий 2017р. є невірним.

А тому, суд першої інстанції, за результатами проведеного перерахунку інфляції з відповідача на користь позивача правомірно дійшов висновку, що задоволенню підлягає інфляція в сумі 23335,24 грн.(за період з березня 2017р. по травень 2017р.), а решта вимог про стягнення інфляції в сумі 5992,99 грн. є неправомірною.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги доведені позивачем та обґрунтовані матеріалами справи частково. Задоволенню підлягають заборгованість в сумі 630109,37 грн., у тому числі основний борг в сумі 575964,00 грн., пеня в сумі 25176,73 грн., три проценти річних в сумі 5633,40 грн., інфляція в сумі 23335,24 грн.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.) рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 року у справі №905/1622/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), Положеннями п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) встановлено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. у справі №905/1622/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. у справі №905/1622/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у встановленому законом порядку протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 27.03.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 28.03.2018р.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді Н.В.Будко

ОСОБА_3

Надруковано примірників 4:

1 позивачу;

1 відповідачу ;

1 у справу;

1 ГСД О;