ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р.Справа № 922/392/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв в інтересах держави в особі 1. Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, 2. Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, смт. Печеніги,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-2003", м. Харків Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м. Харків, ОСОБА_3, м. Харків, ОСОБА_4, м. Харків, ОСОБА_5, м. Харків, ОСОБА_6, смт. Коломак, ОСОБА_7, м. Київ, ОСОБА_8, м. Харків, ОСОБА_9, м. Харків, ОСОБА_10, м. Харків, ОСОБА_11, м. Харків, ОСОБА_12, м. Харків, Обслуговуючий кооператив "Дачний кооператив "Соснова бухта", м. Харків
про розірвання договору та повернення ділянок
за участю представників сторін:

прокурора - Горгуль Н.В. службове посвідчення №036152 від 29.10.15р.;

1-го позивача - Котляр О.Б. довіреність №01-53/10584 від 26.12.17р.;

2-го позивача - Сіренко О.В. довіреність №01-26/613 від 23.03.2018р.;

відповідача - Халабурдіна С.В. довіреність № б/н від 04.11.16р.;

3-х осіб - не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою в інтересах держави в особі: 1) Харківської обласної державної адміністрації; 2) Печенізької районної державної адміністрації Харківської області до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-2003", в якій прокурор, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить: розірвати 3 договори оренди земельної ділянки від 02.08.2006р., укладені між ТОВ "Ліс-2003" та Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області, зареєстровані за: № 27 від 07.08.2006р.; № 29 від 07.08.2006р.; № 28 від 07.08.2006р., а також додатковий договір №1 від 04.02.2010р., додатковий договір №2 від 27.08.2010р., як похідні від первісного договору; зобов'язати відповідача повернути державі в особі Печенізької районної державної адміністрації Харківської області земельні ділянки: площею 2,2676 га, кадастровий номер :01:009:0270; площею 1,6974 га, кадастровий номер :01:009:0269; площею 2,9745 га, які знаходяться на території Печенізької селищної ради Харківської області, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому одержано їх в оренду. Крім того, прокурор просить судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2017 у справі № 922/392/17 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.02.2017 о 10:45 год.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 22.02.2017, 13.03.2017 у справі № 922/392/17 було задоволено клопотання відповідача і залучено до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 м. Харків, ОСОБА_3 м. Харків, ОСОБА_4 м. Харків, ОСОБА_5 м. Харків, ОСОБА_6 смт. Коломак, ОСОБА_7 м. Київ, ОСОБА_8 м. Харків, ОСОБА_9 м. Харків, ОСОБА_10 м. Харків, ОСОБА_11 м. Харків, ОСОБА_12 м. Харків, Обслуговуючий кооператив "Дачний кооператив "Соснова бухта".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2017 строк розгляду справи було продовжено до 11.04.2017.

Ухвалою від 10.04.2017 господарським судом Харківської області за клопотанням відповідача було призначено у справі № 922/392/17 судову комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса. Провадження у справі № 922/392/17 зупинено до вирішення питань, поставлених судовим експертам.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.09.2017 провадження у справі № 922/392/17 було поновлено, направлено матеріали справи до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса, провадження у справі зупинено до вирішення питань поставлених судовим експертам в ухвалі господарського суду від 10.04.2017.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2018 поновлено провадження у справі № 922/392/17, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 12.03.2018 о 10:00 год. Розгляд справи по суті призначено на 26.03.2018 о 10:30 год.

Присутній представник прокуратури Харківської області підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Позовні вимоги прокурор обґрунтовує порушенням ТОВ «Ліс-2003» встановлених законодавством обмежень у використанні земельних ділянок прибережної захисної смуги, що є підставою для розірвання спірних договорів оренди і повернення відповідачем орендованих земельних ділянок державі.

Присутні представники 1-го позивача та 2-го позивача у судовому засіданні позовні вимоги прокурора підтримали та просили позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, про що надав відзив на позов від 26.02.2018 за вх. №5313. На обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що прокурором і позивачами не доведено належними, достовірними та допустимими доказами порушення вимог режиму прибережних захисних смуг на орендованих за спірними договорами оренди земельних ділянках і вчинення цього саме ТОВ «Ліс-2003».

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Таким чином, виходячи з тлумачення норми ст. 13 ГПК України суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавець) і ТОВ «Ліс-2003» (орендар) було укладено два договори оренди земельних ділянок рекреаційного призначення на території Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області площею 9,9 га кожна:

договір оренди земельної ділянки від 02.08.2006, зареєстрований за № 27 від 07.08.2006, загальною площею 9,900 га, у тому числі під лісами - 8,9114 га, під проїздами та проходами - 0,3696 га, під болотами - 0,6190 га;

договір оренди земельної ділянки від 02.08.2006, зареєстрований за № 29 від 07.08.2006, загальною площею 9,900 га, у тому числі під лісами - 8,9718 га, під проїздами та проходами - 0,3657 га, під болотами - 0,5625 га.

Також за договором оренди земельної ділянки від 02.08.2006, зареєстрованим за № 28 від 07.08.2006, з урахуванням додаткових договорів до нього №1 від 04.02.2010 і №2 від 27.08.2010, Печенізькою районною державною адміністрацією було передано в оренду ТОВ «Ліс-2003» земельну ділянку загальною площею 2,9745 га, у тому числі під лісами - 2,6329 га, під болотами - 0,2465 га, чагарниками - 0,0497 га, іншими землями - 0,0454 га.

У подальшому земельну ділянку загальною площею 9,9000 га, надану у користування ТОВ «Ліс-2003» за договором оренди № 27, було поділено на земельні ділянки площами 7,6324 га та 2,2676 га, а земельну ділянку загальною площею 9,9000 га, надану в оренду за договором оренди № 29 - на земельні ділянки площами 1,6974 га та 8,2026 га відповідно згідно з розпорядженням заступника голови Харківської обласної державної адміністрації від 05.08.2013 № 290.

Згідно з розпорядженнями голови Харківської обласної державної адміністрації від 03.02.2014 № 28 і № 29 право оренди земельних ділянок площами 7,6324 га та 8,2026 га за ТОВ «Ліс-2003» було припинене на підставі його добровільної відмови.

Таким чином, на час розгляду справи ТОВ «Ліс-2003» на підставі трьох спірних договорів оренди від 02.08.2006 (з урахуванням додаткових договорів № 1 від 04.02.2010 і № 2 від 27.08.2010), укладених з Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області, користується земельними ділянками площами 2,2676 га, 1,6974 га та 2,9745 га, розташованими на Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області.

Відповідно до умов спірних договорів оренди (пункт 23) на орендовані земельні ділянки встановлені обмеження щодо використання земельних ділянок в прибережно-захисній смузі Печенізького водосховища, у відповідності ст. ст. 60, 61 Земельного кодексу України. При цьому орендар зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єктів оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі (пункти 28 спірних договорів оренди землі).

Разом з тим, як зазначає прокурор у позовній заяві (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), за договорами оренди земельних ділянок площею 2,2676 га, 1,6974 га та 2,9745 га фактичним обстеженням встановлено, що в деяких місцях прибережної захисної смуги Печенізького водосховища розташовані будівлі (будинки, споруди) на залізобетонному фундаменті, встановлено паркан, збудовано береговий пірс для швартування водного транспорту, будуються інші споруди. Дозволи на будівництво Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області не видавалися.

Зазначене, як вказує прокурор, є порушенням встановлених законодавством обмежень у використанні земельних ділянок прибережної захисної смуги та відповідно до п.п. 18, 33, 34 спірних договорів оренди, ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, ст. 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України підставою для розірвання спірних договорів оренди і повернення відповідачем орендованих земельних ділянок державі.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з позовної заяви, фактичним обстеженням земельних ділянок площами 2,2676 га, 1,6974 га та 2,9745 га, які перебувають у користуванні ТОВ «Ліс-2003» за спірними договорами оренди, встановлено, що в деяких місцях прибережної захисної смуги Печенізького водосховища розташовані будівлі (будинки, споруди) на залізобетонному фундаменті, встановлено паркан, збудовано береговий пірс для швартування водного транспорту, будуються інші споруди. Дозволи на будівництво Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавцем) не видавалися. Зазначене, як вказує прокурор, є порушенням встановлених законодавством обмежень у використанні земельних ділянок прибережної захисної смуги та підставою для розірвання спірних договорів оренди і повернення відповідачем орендованих земельних ділянок державі.

На підтвердження порушення ТОВ «Ліс-2003» вимог діючого законодавства України щодо обмежень у використанні прибережної захисної смуги прокурор посилається на акт обстеження земельних ділянок рекреаційного призначення, що розташовані на території Печенізької селищної ради за межами населеного пункту, від 28.01.2016 та акт перевірки від 29.02.2016 за результатами фактичного обстеження від 28.01.2016 вищевказаних земельних ділянок (далі - акт обстеження від 28.01.2016 та акт перевірки від 29.02.2016). До позовної заяви також додано фотознімки, які, як зазначив прокурор у відповіді на відзив (від 12.03.2018р. за вх. №6619), зроблені під час обстеження спірних земельних ділянок.

Як вбачається з акту обстеження від 28.01.2016, проведеного районною робочою групою з питань раціонального та ефективного використання, моніторингу земель, запобігання порушенням земельного законодавства та роз'яснювальної роботи щодо земельної реформи, яка була створена розпорядженням голови Печенізької районної державної адміністрації (далі - ПРДА) від 26.01.2016 № 21, було проведено фактичне обстеження земельних ділянок рекреаційного призначення, розташованих на території Печенізької селищної ради за межами населеного пункту, зокрема, земель рекреаційного призначення (прибережна захисна смуга (далі - ПЗС) Печенізького водосховища, площа близько 7,0 га), що знаходяться у користуванні (оренді) ТОВ «ЛІС-2003».

У розділі 1 акта обстеження від 28.01.2016 щодо орендованих ТОВ «Ліс-2003» спірних земельних ділянок зазначено таке:

щодо земельної ділянки загальною площею 2,9745 га, яка перебуває в оренді ТОВ «Ліс-2003» за договором оренди від 02.08.2006, укладеним між Печенізькою районною державною адміністрацією та ТОВ «Ліс-2003», та згідно двох додаткових договорів до нього, а саме від 04.02.2010 року № 1 та від 27.08.2010 року № 2 - на території близько 0,6 га ведеться будівництво споруд, а саме: встановлено паркан, збудовані будинки на залізобетонному фундаменті, елінги для розміщення катерів та гідроциклів, збудовано береговий пірс для швартування водного транспорту та хвильорізи. Дозволи на будівництво Печенізькою районною державною адміністрацією не видавалися;

щодо земельних ділянок площами 2,2676 га та 1,6974 га, які знаходяться в оренді у ТОВ «Ліс-2003» за двома другими договорами оренди, укладеними ним з Печенізькою районною державною адміністрацією від 02.08.2006 - фактичним обстеженням встановлено, що в деяких місцях ПЗС розташовано будівлі та споруди. Дозволи на будівництво Печенізькою районною державною адміністрацією не видавалися.

Акт перевірки від 29.02.2016 містить тотожні твердження та висновок про те, що ТОВ «Ліс-2003» порушено п. 23 Договорів оренди від 02.08.2006, ч.ч. 1,2 ст. 89 Водного кодексу України, ст.ст. 60,61 Земельного кодексу України в частині обмежень щодо будівництва в прибережній захисній смузі.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд позбавлений права самостійно збирати докази, а відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 73, 74, 76, 77, 86 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому і акту обстеження від 28.01.2016 та акту перевірки від 29.02.2016 зокрема, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

За п. «г» ч. 2 вищевказаної статті у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Правовий режим прибережних захисних смуг врегульовано також ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України.

Згідно з ч. 1-3 ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Разом з тим, ані акт обстеження від 28.01.2016, ані акт перевірки від 29.02.2016 не містять достовірних даних на підтвердження того, на яких саме земельних ділянках розташовані зазначені в актах будівлі та споруди: чи на спірних земельних ділянках; якщо так, то на якій (яких) саме зі спірних земельних ділянок (з урахуванням також того, що фактичне обстеження, як вбачається з актів, проводилося не лише щодо орендованих ТОВ «Ліс-2003», а й щодо інших земельних ділянок).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що договори суборенди між відповідачем та третіми особами підписані протягом 2010-2012 років, а обстеження земельної ділянки відбулося в січні 2016 року.

Тобто, на момент проведення обстеження та складання акту перевірки користувачами земельних ділянок були треті особи.

Проте, як вбачається з позовної заяви, прокурором в якості відповідача визначено ТОВ «Ліс-2003».

У відповідності до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, частини земельних ділянок площами 2,2676 га, 1,6974 га та 2,9745 га, які перебувають у користуванні ТОВ «Ліс-2003» за спірними договорами оренди, передані відповідачем в суборенду фізичним та юридичній особі, яких за клопотанням відповідача залучено судом до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) як суборендарі частинами земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1 площею 2,2676 га користуються:

ОСОБА_2 - суборендар частини земельної ділянки загальною площею 0,2369 га за договором суборенди земельної ділянки № 1371, виданим 17.12.2015, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв А. М.;

ОСОБА_3 - суборендар частин земельної ділянки загальною площею 0,2156 га та 0,2119 га за договорами суборенди земельної ділянки № 285 і № 282, виданими 27.02.2015, видавник: приватний нотаріус ХМНО Звєрєв А. М.;

ОСОБА_4 - суборендар частини земельної ділянки загальною площею 0,2948 га за договором суборенди земельної ділянки № 268, виданим 25.02.2015, видавник: приватний нотаріус ХМНО Звєрєв А. М.;

ОСОБА_5 - суборендар частини земельної ділянки загальною площею 0,2978 га за договором суборенди земельної ділянки № 260, виданим 24.02.2015, видавник: приватний нотаріус ХМНО Звєрєв А. М.;

ОСОБА_6 - суборендар частини земельної ділянки загальною площею 0,3881 га за договором суборенди земельної ділянки № 1581, виданим 26.12.2014, видавник: приватний нотаріус ХМНО Звєрєв А. М.

ОСОБА_7 - суборендар частин земельної ділянки загальною площею 0,4064 га і 0,2161 га за договорами суборенди земельної ділянки від 28.07.2012 і 27.10.2012, посвідченими приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Кормільцем М. П. за р. № 830 та р. № 1380.

2) частини земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_2 площею 1,6974 га, а саме частини земельної ділянки загальною площею 0,3821 га і 0,1547 га, перебувають в суборенді ОСОБА_7 за договорами суборенди земельних ділянок від 27.10.2012 року і 28.07.2012, посвідченими приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Кормільцем М.П. за р. № 1382 і р. № 828.

3) суборендарями частин земельної ділянки площею 2,9745 га за договорами суборенди з ТОВ «Ліс-2003» є:

ОСОБА_8 - договори суборенди земельної ділянки загальною площею 0,1997 га від 20.08.2010 і загальною площею 0,2252 га від 01.07.2011, зареєстровані в реєстрі за № 772 і № 527, посвідчені державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області Кормільцем М. П.;

ОСОБА_9 - договір суборенди земельної ділянки загальною площею 0,0963 га від 20.08.2010, зареєстрований в реєстрі за № 773, посвідчений державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області Кормільцем М. П.;

ОСОБА_10 - договір суборенди земельної ділянки загальною площею 0,2252 га від 27.04.2010, зареєстрований в реєстрі за № 382, посвідчений державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області Кормільцем М. П.;

ОСОБА_11 - договір суборенди земельної ділянки загальною площею 0,2292 га від 20.08.2010, зареєстрований в реєстрі за №771, посвідчений державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області Кормільцем М. П.;

ОСОБА_12 - договір суборенди земельної ділянки загальною площею 0,1419 га від 15.05.2012, зареєстрований в реєстрі за № 463, посвідчений приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормільцем М. П.;

Обслуговуючий кооператив «Дачний кооператив «Соснова бухта» - договір суборенди земельної ділянки загальною площею 0,1363 га від 12.06.2012, зареєстрований в реєстрі за № 601, посвідчений приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормільцем М. П.

При цьому, всі укладені договори суборенди було укладено за письмової згоди орендодавця в особі Печенізької районної державної адміністрації.

Таким чином, наразі безпосередніми користувачами земельних ділянок, які перебувають в оренді ТОВ «Ліс-2003» за спірними договорами оренди землі здебільшого є суборендарі, які залучені до участі у справі як треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. При цьому, предметами договорів суборенди є земельні ділянки, які повністю розташовані в межах прибережної захисної смуги Печенізького водосховища.

Як підтверджується копіями листів ТОВ «Ліс-2003» до суборендарів з вимогами використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням та наявними в матеріалах справи договорами суборенди (а.с.173-203 у томі №1), в останніх закріплено обмеження у використанні наданих у суборенду частин земельних ділянок у межах прибережної захисної смуги (пункти 8 відповідних договорів), а також визначено обов'язки суборендарів додержуватися вимог природоохоронного та водоохоронного законодавства України, використовувати земельні ділянки відповідно до ст. 60, 61 Земельного кодексу України та ст. 87-89 Водного кодексу України, облаштувати прибережну захисну смугу Печенізького водосховища в межах земельних ділянок, що відводяться, та утримувати її в задовільному стані, виконувати встановлені щодо об'єктів оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі (пункти 9 договорів).

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу, тобто особи, які, на переконання позивача, порушують, не визнають чи оспорюють його право або охоронюваний законом інтерес.

Саме відповідача чинний ГПК України наділяє комплексом прав, відмінних від прав інших учасників судового процесу, що є процесуальним механізмом забезпечення можливості реалізації прав особи, яка повинна відповідати за позовом.

Більше того, зі змісту ст. 48 ГПК України можна зробити висновок про те, що відповідачем має бути саме особа, яка повинна відповідати за позовом.

Частина 2 ст. 61 Конституції України гарантує, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Як вже встановлено судом та не оспорювалося сторонами, орендовані земельні ділянки передані в суборенду іншим особам, які є користувачами земельних ділянок. Саме вони отримали фізичний контроль над ними та право отримувати корисні властивості від користування землею.

З огляду на це, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що оскільки спірними земельними ділянками, на момент огляду та складання актів, на які посилається прокурор, користувалися суборендарі (а саме частинами спірних земельних ділянок, розташованими в межах прибережної захисної смуги Печенізького водосховища), то саме суборендарі мали б бути відповідачами (співвідповідачами) у справі, що розглядається.

Порядок залучення до участі у справі співвідповідачів та заміни неналежного відповідача врегульований ст. 48 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. За ч. 2 ст. 48 ГПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, чинна редакція ГПК України не передбачає повноважень суду здійснювати залучення співвідповідача, а також заміну відповідача за своєю ініціативою. Позивачами відповідне клопотання не заявлялося.

Окрім цього, з дванадцяти суборендарів частин земельних ділянок, що перебувають в оренді ТОВ «Ліс-2003» за спірними договорами оренди, один є юридичною особою (Обслуговуючий кооператив «Дачний кооператив «Соснова бухта»), решта одинадцять - фізичними особами, які укладали договори суборенди не як фізичні особи-підприємці.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, з огляду на відсутність клопотання позивачів про залучення суборендарів як співвідповідачів і те, що фізичні особи-суборендарі частин спірних земельних ділянок укладали договори суборенди, не маючи статусу підприємців, суд позбавлений можливості залучити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до участі у справі, що розглядається, в якості співвідповідачів.

З урахуванням конституційної норми про індивідуальний характер юридичної відповідальності, особа не може нести відповідальність за дії/бездіяльність, вчинені/допущені іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. За ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У зв'язку з цим, неможливість залучення до участі у справі як співвідповідачів фізичних осіб-суборендарів, які по факту є користувачами спірних земельних ділянок, позбавляє суд можливості дійти однозначного висновку про порушення обмежень у використанні прибережної захисної смуги Печенізького водосховища саме відповідачем ТОВ «Ліс-2003», а не іншими особами (у разі встановлення судом вчинення таких порушень).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що і в акті перевірки, і в акті фактичного обстеження зазначено про розташування будівель та споруд «в деяких місцях ПЗС» та «на території близько 0,6 га», тобто, неможливо визначити чи на всіх трьох орендованих ТОВ «Ліс-2003» земельних ділянках є забудова, або ж чи на всіх переданих в суборенду земельних ділянках порушені правила прибережної захисної смуги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи те, що оспорювані земельні ділянки були передані в суборенду іншим особам, що фактично унеможливлює здійснення порушення земельного та природоохоронного законодавства, щодо відповідних земельних ділянок відповідачем, тому суд приходить до висновку про відсутність вчинення відповідних порушень відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позову про розірвання договорів оренди земельних ділянок та зобов'язання повернути земельні ділянки державі, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Судовий збір у розмірі 9600,00 грн. із врахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивачів та стягненню з відповідача не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 61, 124, 129 Конституції України, статтями 42, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Згідно зі ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 02.04.2018 р.

Суддя Ю.В. Светлічний