ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2018

Справа № 910/22451/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/22451/17

за позовом комунального підприємства «Київський метрополітен», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Украгротехрось», м. Київ,

про стягнення 9 613,02 грн.,

без виклику учасників справи.

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» (далі – Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «УкрагротехРось» (далі – Товариство) 9 613,02 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна від 16.07.2010 №В-4-10 (далі – Договір №В-4-10).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі №910/22451/17 та призначено її до розгляду на 11.01.2018.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункт 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідач 10.01.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав таке: позивач не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог; розрахунок заборгованості, наявний в матеріалах справи, не є доказом понесення позивачем витрат на утримання та обслуговування орендованого майна; до того ж позивачем не було надано відповідачу жодних актів наданих послуг по утриманню та обслуговуванню орендованого майна, та не виставлено жодного рахунку на оплату таких послуг; рішенням господарського суду міста Києва від 01.04.2015 зі справи №910/27875/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, договір від 23.11.2012 №884 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду розірвано; враховуючи пункт 6.5 Договору від 16.07.2010, Договір №В-4-10 в частині відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування об’єкта оренди на станції метро «Харківська» припинив свою дію з 09.11.2015.

Позивач 11.01.2018 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2018 вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; запропоновано відповідачу у строк до 06.02.2018 подати до суду відзив на позовну заяву; позивачу у строк до 20.02.2018 подати відповідь на відзив.

Позивач 20.02.2018 подав суду відповідь на відзив, в якій заперечив проти викладених Товариством у відзиві доводів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.07.2010 Підприємством (балансоутримувач) та Товариством (орендар) укладено Договір №В-4-10, за умовами якого:

- балансоутримувач забезпечує утримання об’єктів оренди відповідно до переліку, який є невід’ємною частиною Договору №В-4-10 (додаток №1) за цінами, визначеними в узагальненому розрахунку щомісячних витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна, а орендар відшкодовує балансоутримувачу зазначені витрати (пункт 1.1 Договору №В-4-10);

- облік та розрахунки здійснюються у безготівковій формі щоквартально (пункт 2.1 Договору №В-4-10);

- орендар здійснює платіж по відшкодуванню витрат з утримання об’єкта оренди щоквартально не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом, на підставі виданих балансоутримувачем розрахунків (пункт 2.2 Договору №В-4-10);

- розмір відшкодування витрат з утримання об’єктів оренди визначається відповідно до затвердженого узагальненого розрахунку витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна, який є невід’ємною частиною Договору №В-4-10, і який переглядається балансоутримувачем у випадку офіційних змін цін, тарифів, заробітної плати тощо та загальної площі об’єктів оренди, вказаній в додатку №1 до Договору №В-4-10 і фактичного використання орендарем об’єктів оренди; на момент укладення Договору №В-4-10 розмір відшкодування витрат із врахуванням ПДВ складає 1 276,53 грн. на місяць (пункт 2.3 Договору №В-4-10);

- остаточний розрахунок витрат балансоутримувача з утримання об’єктів оренди проводиться станом на 31 грудня та складається акт звіряння розрахунків (пункт 2.4 Договору №В-4-10);

- балансоутримувач об’єкта оренди зобов’язується:

не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати орендарю рахунок (розрахунок) по відшкодуванню витрат балансоутримувача, визначених в порядку, вказаному в пункті 2.3 Договору №В-4-10 (підпункт 3.1.1 пункту 3.1 Договору №В-4-10);

за вимогою орендаря надавати акти про надання послуг щодо утримання та обслуговування об’єктів оренди (підпункт 3.1.2 пункту 3.1 Договору №В-4-10);

- орендар зобов’язується:

до 05 числа місяця, наступного за звітним кварталом, самостійно отримувати рахунок (розрахунок) по відшкодуванню витрат та не пізніше 20 числа здійснити платіж на поточний рахунок балансоутримувача (підпункт 3.2.1 пункту 3.2 Договору №В-4-10);

самостійно отримувати акти про надання послуг з утримання об’єктів та протягом двох робочих днів повертати їх підписаними балансоутримувачу (підпункт 3.2.2 пункту 3.2 Договору №В-4-10);

- Договір №В-4-10 укладено строком на календарний рік і діє по 31.12.2010 включно (пункт 6.1 Договору №В-4-10);

- у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору №В-4-10 після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором №В-4-10 (пункт 6.4 Договору №В-4-10);

- дія Договору №В-4-10 припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі об’єкта оренди; закінчення терміну оренди; в інших випадках, передбачених чинних законодавством України (пункт 6.5 Договору №В-4-10).

Відповідно до частин першої і другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов’язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір №В-4-10 за своєю правовою природою є договором про надання послуг утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов’язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що обов’язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з розрахунком по відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування об’єктів оренди за Договором №В-4-10 за період з квітня 2015 по грудень 2015 року включно відповідачу за утримання та обслуговування об’єктів оренди станцій метро «Харківська», «Видубичі» і «Петрівка» нараховано 9 613,02 грн. фактичних витрат на утримання та обслуговування об’єкта оренди відповідно до узагальненого розрахунку витрат на утримання та обслуговування орендованого майна.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 01.04.2015 зі справи №910/27875/14 за позовом першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Підприємства до Товариства про розірвання правочину та зобов’язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, позов задоволено; розірвано Договір від 23.11.2012 №884 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладений Департаментом комунальної власності Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Підприємством та Товариством; зобов’язано Товариство звільнити орендовану частину приміщення переходу загальною площею 26,55 квадратних метра, визначену відповідно до проектної документації, тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль №2); зобов’язано Товариство передати за актом прийому-передачі орендоване майно, а саме: частину переходу загальною площею 26,55 квадратних метра, визначену відповідно до проектної документації, тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль № 2) Підприємству. Вказане рішення суду набрало законної сили 09.11.2015.

Таким чином, позивачем неправомірно нараховано відповідачу 368,24 грн. витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування об’єкту оренди, який знаходиться на станції метро «Харківська», за грудень 2015 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає 9 244,78 грн.

Доводи ж відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Украгротехрось» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-Б; ідентифікаційний код 25263924) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, 35; ідентифікаційний код 03328913) 9 244 (дев’ять тисяч двісті сорок чотири) грн. 78 коп. заборгованості і 1 538 (одну тисячу п’ятсот тридцять вісім) грн. 71 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.03.2018.

Суддя                                          В.О. Демидов