КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. Справа№ 910/13714/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.01.2018 р.

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті логістик"

про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року за нововиявленими обставинами

у справі № 910/13714/16 ( суддя - Підченко Ю.О.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК"

про стягнення 42 330, 24 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2016р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16 задоволено.

Видано наказ на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16 наступного змісту:

"Стягнути з відповідача на користь позивача 42 330 грн. 24 коп. - заподіяних збитків, 500 грн. 00 коп. - реєстраційного збору, 2 239 грн. 81 коп. - третейського збору".

Стягнуто з відповідача на користь позивача 689 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Матеріали третейської справи № 1406/16 повернуто Постійно діючому третейському суду при Асоціації "Українська правнича фундація".

08.12.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті логістик" про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року за нововиявленими обставинами, в якій заявник просить суд: в порядку перегляду за нововиявленими обставинами, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 19.09.2016 року у справі № 910/13714/16 і винести нову, якою відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив" в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 року у справі № 1406/16; визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року у справі № 910/13714/16 на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 року у справі № 1406/16; визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року у справі № 910/13714/16, яким стягнуто з ТОВ "Роялті Логістик" на користь ТОВ "Рост Капітал Актив" - 689, 00 грн. судового збору за подачу заяви про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю"Рост Капітал Актив" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" безпідставно одержані за наказами господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року у справі № 910/13714/16 - 42 330, 24 грн., в якості збитків 500, 00 грн. - реєстраційного збору, 2 239, 81 грн. - третейського збору, 689, 00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви про видачу виконавчого документа на виконання рішення третейського суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2018 р. у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року за нововиявленими обставинами відмовлено, ухвалу господарського суду міста Києва від 19.09.2016 року залишено без змін, у задоволенні вимог товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду міста Києва та стягнення безпідставно одержаних за наказом коштів відмовлено.

Не погодившись з ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2018, товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 19.01.2018 р. у даній справі та прийняти нову ухвалу, якою в порядку перегляду за нововиявленими обставинами, скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/13714/16 та постановити нову, якою відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив" в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16; визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі №910/13714/16 на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16 наступного змісту: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" (46400, місто Тернопіль, вулиця Степана Будного, будинок 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" (49000, місто Дніпропетровськ, вулиця Мечникова, будинок 7, офіс 11, ) 42 330 (сорок дві тисячі триста тридцять) гри. 24 коп. - заподіяних збитків, 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - реєстраційного збору, 2 239 (дві тисячі двісті тридцять дев'ять) грн. 81 коп. - третейського збору". Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі №910/13714/16, яким стягнуто з ТОВ "Роялті Логістик" на користь ТОВ "Рост Капітал Актив" - 689 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу заяви про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" (49000, місто Дніпропетровськ, вулиця Мечникова, будинок 7, офіс 1 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" (46400, місто Тернопіль, вулиця Степана Будного, будинок 36, ) безпідставно одержані за наказами Господарського суду їм. Києва від 19.09.2016 у справі №910/13714/16 - 42 330 (сорок дві тисячі триста тридцять) гри. 24 коп. в якості збитків, 500 (п'ятсот) гри. 00 коп. - реєстраційного збору, 2 239 (дві тисячі двісті тридцять дев'ять) грн. 81 коп. - третейського збору, 689 (шістсот вісімдесят дев'ять)грн.00коп. витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу виконавчого документу на виконання рішення третейського суду. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" (49000, місто Дніпропетровськ, вулиця Мечникова, будинок 7, офіс 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" (46400, місто Тернопіль, вулиця Степана Будного, будинок 36, код СДРПОУ 38066424) - 880 (вісімсот вісімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору за подання заяви та 1320 (одну тисячу триста двадцять) грн. за подачу даної апеляційної скарги. У апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що під час розгляду даної справи та прийняття відповідної ухвали по ній, заявник не знав та не міг знати про те, що третейська угода у вигляді третейського застереження в договорі про перевезення вантажу автомобільним транспортом № ПР-2016/87 від 12.02.2016 року була недійсною, оскільки рішенням господарського суду Тернопільської області такий факт встановлено лише 06.11.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2018 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" та призначено справу до розгляду.

В судове засідання, 13.03.2018 року представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 61).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин нявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.12.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті логістик" про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.10.2017 року у справі № 921/823/16-г/4, яке набрало законної сили 06.11.2017 року, договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом № ПР-2016/087 від 12 лютого 2016 року, у якому містилася третейська угода у вигляді третейського застереження, визнано недійсним. Таким чином, станом на дату прийняття ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року у справі № 910/13714/16 про видачу наказів на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 року у справі № 1406/16, третейська угода у вигляді третейського застереження в договорі про перевезення вантажу автомобільним транспортом № ПР-2016/087 від 12.02.2016 року була недійсною, однак, про це стало відомо лише 06.11.2017 року, з моменту набрання рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.10.2017 року у справі № 921/823/16-г/4 законної сили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2018 р. у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року за нововиявленими обставинами відмовлено, ухвалу господарського суду міста Києва від 19.09.2016 року залишено без змін, у задоволенні вимог товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду міста Києва та стягнення безпідставно одержаних за наказом коштів відмовлено.

Мотивуючи ухвалу господарський суд міста Києва зазначив, що на час розгляду судом заяви ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" про видачу виконавчого документа на примусове рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16, вказане рішення компетентним судом скасовано не було, а отже, є чинним. При цьому, матеріали справи не містять жодних належних доказів розгляду та вирішення по суті господарським судом спору за позовом ТОВ "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" про визнання недійсним вказаного рішення третейського суду, враховуючи, що про "оскарження" вказаного рішення третейського суду до господарського суду відповідач зазначив у листі, який надійшов через відділ діловодства господарського суду міста Києва 15.08.2016.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Положенням статті 320 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до п. 8.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" передбачено, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи та з доводів апеляційної скарги, заявник як на нововиявлену обставину посилається на те, що під час розгляду даної справи сторонам та суду ще не було відомо про те, що третейська угода у вигляді третейського застереження в договорі по перевезення вантажу автомобільним транспортом № ПР-2016/087 від 12.02.2016 року була недійсною, оскільки рішенням господарського суду Тернопільської області такий факт встановлено лише 06.11.2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені доводи скаржника не є нововиявленими в розумінні ст. 320 ГПК України, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Істотними є обставини, вплив яких на суть справи та винесене рішення може потягнути за собою скасування рішення суду та винесення іншого рішення, тобто мають бути такими, що ставлять під сумнів або спростовують висновки суду, покладені в основу прийнятого судового рішення.

Саме істотність для справи є однією із визначальних ознак обставин, що можуть бути визнані нововиявленими у справі.

Як вже зазначалось вище, 07.07.2016 Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Українська правнича фундація" у складі третейського судді Кушкової Н.М. було прийнято рішення у справі № 1406/16, відповідно до якого позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" до товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" 42 330, 24 грн. заподіяних збитків, 500,00 грн. реєстраційного збору, 2 239, 81 грн. третейського збору. В решті позову відмовлено.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, на час розгляду судом першої інстанції заяви ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" про видачу виконавчого документа на примусове рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16, вказане рішення компетентним судом скасовано не було, а отже, є чинним. При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів розгляду та вирішення по суті господарським судом спору за позовом ТОВ "РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" про визнання недійсним вказаного рішення третейського суду, враховуючи, що про "оскарження" вказаного рішення третейського суду до господарського суду відповідач зазначив у листі, який надійшов через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 15.08.2016.(т.1 а.с.42)

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація" від 07.07.2016 у справі № 1406/16 прийнято у спорі, що виник внаслідок укладення між товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" (експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю"РОЯЛТІ ЛОГІСТИК" (перевізник) договору № ПР-2016/087 про перевезення вантажу автомобільним транспортом від 12.02.2016 (договір перевезення), відповідно до умов п. 1.2 якого перевізник здійснює перевезення вантажу власним (або найманим) автомобільним транспортом і несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажів з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі вантажоодержувачу.

Пунктом 8.9 вищевказаного договору перевезення, сторони погодили, що усі спори між сторонами, що виникли з цього договору, і з яких не було досягнуто згоди, вирішуються у відповідності з чинним законодавством України Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Українська правнича фундація" (т.1 а.с.15). Сторони також домовились, що розгляд спору буде здійснюватись третейським суддею одноособово у відповідності до Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українська правнича фундація", затвердженого рішенням Зборів Ради Асоціації від 20.10.2008 № 3.

Третейське застереження, що міститься у п. 8.9 договору № ПР-2016/087 про перевезення вантажу автомобільним транспортом від 12.02.2016, укладене шляхом підписання сторонами вказаного договору та оформлене згідно з вимогами ст. 12 Закону України "Про третейські суди".

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить висновку про те, що оскільки рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація від 07 липня 2016 року у справі № 1406/16 , в установлено законом порядку оскаржено чи переглянуто не було, відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «Роялті Логістик» про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 про видачу виконавчого документа про примусове виконання вищевказаного рішення.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, стосовно того, що під час розгляду даної справи та прийняття відповідної ухвали по ній заявник не знав та не міг знати про те, що третейська угода у вигляді третейського застереження в договорі про перевезення вантажу автомобільним транспортом № ПР-2016/87 від 12.02.2016 року була недійсною, так як зазначені обставини були встановлені рішенням суду Тернопільської області у справі № 921/823/16-г/4, оскільки відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 19.09.2016 року лише видавались судові накази на виконання рішення третейського суду від 07 липня 2016 року у справі № 1406/16, а не вирішувався спір по суті.

Окрім того, згідно з вимогами ст. 354 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 335 цього кодексу. Якщо до господарського суду надійшла заява про видачу виконавчого наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а в його провадженні чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 227 цього кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу наказу до набрання законної сили ухвалою суду, якою задоволено або відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду.

Разом з тим, згідно до вимогами ст. 355 ГПК України господарський суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; Якщо рішення третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, та скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди.

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

На час винесення оскарженої ухвали, зазначені правові норми визначені ст.ст. 122-8, 122-9 ГПК України, в редакції яка була чинна на момент винесення оскаржуваної ухвали.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що на час звернення з заявою про видачу виконавчого документу, підстави для відмови у видачі його на виконання рішення третейського суду були відсутні.

Оцінюючи вказані доводи заявника, колегія суддів не погоджується з ними, оскільки наведені вище обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України для перегляду ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року у справі № 910/13714/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, скаржником не надано доказів існування нововиявлених обставин у розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, які б були істотними для скасування прийнятої у даній справі ухвали господарського суду міста Києва від 19.09.2016 року.

Щодо вимог скаржника про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду міста Києва та стягнення безпідставно одержаних за наказами коштів, колегія суддів зазначає на наступне.

Питання визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно одержаного стягувачем вирішується в порядку, передбаченому статтею 328 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Проте, згідно з положеннями статті 325 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду;

3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки в порядку ст. 325 ГПК України за результатами розгляду відповідної заяви з'ясовано відсутність нововиявлених обставин для перегляду ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року у справі № 910/13714/16, в решті вимог стосовно визнання таким, що не підлягають виконанню наказів господарського суду міста Києва та стягнення безпідставно одержаних за наказом коштів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в їх задоволенні з огляду на безпідставність .

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2018 року у справі № 910/13714/16, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.01.2018 р. у справі № 910/13714/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 19.01.2018 р. у справі № 910/13714/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/13714/16 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 21.03.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко