УХВАЛА

29 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/2056/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Погребняка В.Я.

учасники справи:

позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сателіт-25",

за участю - Прокуратури Харківської області,

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

на рішення господарського суду Харківської області

від 07.08.2017

та постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 23.11.2017

за позовом Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателіт-25",

про розірвання договору та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області 01.02.2018 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 922/2056/17, разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2056/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018.

Однак касаційна скарга позивача не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017 року).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент подання касаційної скарги).

Як вбачається з матеріалів справи, вартість спірного майна визначено відповідно до Висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість оцінюваного майна затвердженого Начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (а.с. 33 т.1).

Враховуючи ринкову вартість спірного майна, яка становить 1 334 900, 00 грн. обчислення та справляння судового збору повинно здійснюватись з урахуванням вартості спірного майна.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення з позовною заявою).

Отже, звертаючись з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2017, якою рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 залишено без змін, заявнику належало сплатити 43 247, 00 грн., (200% від 21 623, 50 (1 334 900*1.5:100=20023,50+1600=21 623,50).

Разом з тим, до касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області не додано доказів сплати судового збору, при цьому заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області позбавлене можливості сплатити судовий збір через відсутність коштів призначених для цієї мети.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги) не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги з підстав викладених в клопотанні поданому заявником касаційної скарги.

З урахуванням вказаного та оскільки, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то саме лише посилання на те, що у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області відсутні кошти призначені для сплати судового збору, не може слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 року слід відмовити.

Крім того, заявником касаційної скарги подано клопотання про поновлення строку встановленого на касаційне оскарження.

Підпунктом 14 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року) передбачено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 набрала законної сили з дня її прийняття 23.11.2017, отже останній день строку встановлений для її оскарження в касаційному порядку - 13.12.2017.

Касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області здана до Харківського апеляційного господарського суду 01.02.2018, тобто зі значним порушенням встановленого строку.

В клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження заявник вказує, що оскаржувана постанови надійшла лише 05.12.2017, а до відділу правового забезпечення вказану постанову було передано лише 07.12.2017.

Не повний штат відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та перебування одного з працівників у щорічній відпустці, ускладнило своєчасне звернення з касаційною скаргою, вказане на думку заявника касаційної скарги може об'єктивно свідчити про поважність встановленого строку на касаційне оскарження.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

П. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Кинвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).

Колегія суддів зазначає, що обставини вказані заявником касаційної скарги не можуть об'єктивно свідчити про неможливість вчасного звернення з касаційною скаргою та залежали виключно від волевиявлення заявника касаційною скарги. Доводи щодо не повного штату відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та перебування одного з працівників у щорічній відпустці не можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили значний пропуск строку встановленого на касаційне оскарження.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вказане, в задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про поновлення строку на касаційне оскарження на рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 922/2056/17 слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 43 247, 00 грн. та навести належне обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

При цьому, слід зазначити, що листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суддя Верховного Суду, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на рішення господарського суду Харківської від 07.08.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 922/2056/17 залишити без руху.

2. Надати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк