ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 3/364

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 (Мартюк А.І., Зеленін В.О., Калатай Н.Ф.)

та на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2007 (Сівакова В.В.)

у справі № 3/364 Господарського суду міста Києва

за позовом Акціонерного товариства холдингової компанії "Київміськбуд"

до Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" про визнання права власності на майно та зобов'язання оформити право власності

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Архіпов О.Ю.,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - адвокат Коваль В.Я.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007 року Акціонерне товариство холдингова компанія "Київміськбуд" (далі - позивач) звернулося в Господарський суд міста Києва з позовом до Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2007 у справі №3/364 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано за Акціонерним товариством холдинговою компанією "Київміськбуд" право власності на нежилі приміщення загальною площею 5 414, 80 кв.м. в адміністративному будинку по вул. Суворова, 4/6 літера "А", у м. Києві, які складаються з приміщень №№ 1 -12 (групи приміщень № 23) площею 646,50 кв. м. підвалу 1 рівень; приміщень №№1 -7 (групи приміщень № 1) площею 110,90 кв. м., приміщень №№1, 2 (групи приміщень № 2) площею 574,90 кв.м., приміщень №№ І -X місця спільного користування площею 144,10 кв.м. першого поверху всього площею 829,90 кв.м.; приміщень №№ 1 -34 (групи приміщень № 5) площею 802,70 кв.м.; приміщень №№І - IV місця спільного користування площею 42,10 кв.м. другого поверху всього площею 844,80 кв.м.; приміщень №№ 1-26 (групи приміщень № 6) площею 594,10 кв.м.; приміщень №№ І, II місця спільного користування площею 35,40 кв.м. третього поверху всього площею 629,50 кв.м.; приміщень №№ 1-21 (групи приміщень № 7) площею 563,60 кв.м., приміщень №№ І, II місця спільного користування площею 35,40 кв.м. четвертого поверху всього площею 599 кв.м.; приміщень №№ 1, 2, 2а, 3 - 12, 12а, 13-20, 20а, 21-30 (групи приміщень № 8) площею 588,90 кв.м.; приміщень №№ І, II місця спільного користування площею 34,80 кв.м. п'ятого поверху всього площею 623,70 кв.м.; приміщень №№ 1-б, 6а, 7 - 11, 11 а, 12-24, 24а, 25 - 27 (групи приміщень № 9) площею 595,40 кв.м.; приміщення №№ І, II місця спільного користування площею 34,50 кв.м. шостого поверху всього площею 629,90 кв.м.; приміщень №№ 1-31 (груп приміщень № 10) площею 575,60 кв.м.; приміщень №№ І, II місця спільного користування площею 35,90 кв.м. сьомого поверху всього площею 611,50 кв.м; зобов'язано Головне управління комунальної власності м. Києва оформити Акціонерному товариству холдинговій компанії "Київміськбуд" право власності та видати свідоцтво про право власності на вищевказані нежилі приміщення в адміністративному будинку по вул. Суворова, 4/6 літера "А", у м. Києві, загальною площею 5 414,80 кв.м.

Мотивуючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що позивач набув право власності на адмінбудинок по вул. Суворова, 4/6 в результаті приватизації та передачі цього будинку до його статутного фонду, що відповідним чином відображено у наказі РВ ФДМУ по м. Києву №411 від 12.07.1999.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, особа, яка не приймала участі у розгляді справи в суді першої інстанції - Публічне акціонерне товариство "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2007 у справі № 3/364 скасувати і прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю. Зокрема, скаржник вказував, що господарський суд першої інстанції оскаржуваним рішенням вирішив питання про права, обов'язки та інтереси скаржника, пов'язані з його правом власності на частину приміщень будівлі по вул. Суворова, 4/6.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 відновлено пропущений строк на апеляційне оскарження за клопотанням скаржника та прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 (з урахуванням ухвали від 06.12.2017 про виправлення описки в ухвалі від 28.11.2017) залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд". Цю ухвалу винесено згідно з ч. 1 ст. 27 ГПК України на підставі висновку суду "що оскаржуване рішення суду може вплинути на права та обов'язки Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд", яке подало апеляційну скаргу.

За результатами апеляційного перегляду постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у даній справі вищевказане рішення залишено без змін. Мотивуючи рішення, суд апеляційної інстанції, зокрема, вказав, що в силу положень Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року №121 (діючої на той час) Перелік об'єктів нерухомого майна про передачу у власність цих об'єктів акціонерним товариствам, який є правовстановлювальним документом, підлягав обов'язковій державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації з обов'язковою відміткою про таку реєстрацію. Однак, третьою особою ПАТ "ПТІ "Київоргбуд" не було надано суду апеляційної інстанції будь-якого документу, яким би було підтверджено реєстрацію права власності в органах БТІ Переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ "ПТІ "Київоргбуд".

14.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" подало касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 та на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2007 у справі № 3/364, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Касаційну скаргу ПАТ "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" обґрунтовує порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема:

- в порушення вимог ст.ст. 86, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд невмотивовано відмовив скаржнику в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, наслідком чого стало прийняття помилкової постанови;

- апеляційний господарський суд без надання належної правової оцінки доказам, при прийнятті постанови виходив лише з висновків місцевого суду, без дослідження тих обставин, що приміщення підвалу 1 рівня будівлі площею 646,50 кв.м. на баланс позивачу не передавався;

- апеляційним господарським судом порушено положення ст.ст. 27, 43 ГПК України, оскільки не було всебічно, повно, об'єктивно з'ясовано і не встановлено всі обставини справи в їх сукупності, не надано належної оцінки доказам;

- не надано оцінки тим обставинам, що рішення напряму впливає на права і обов'язки скаржника, який не був залучений до участі у справі місцевим господарським судом, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції;

- апеляційний господарський суд погодився з рішенням місцевого суду, яким позбавлено скаржника права власності на частину приміщень будівлі, що були передані скаржнику до статутного фонду у процесі приватизації ще в 1995 році, до прийняття наказу РВ ФДМУ по м. Києві № 411 від 12.07.1999;

- апеляційним господарським судом порушено норми процесуального права - ст.ст. 4, 4-3, 43, 104 ГПК України, статті 115, 155 ЦК України, ст. 12 Закону України "Про господарські товариства", безпідставно не застосовано до спірних правовідносин норми Порядку № 1450, Положення №2097, неправильно застосовано норми Положення про Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У відзиві на касаційну скаргу позивач зазначає, що скаржником не було доведено, що він є власником будівлі по вул. Суворова, 4/6 в м. Києві та не надано належних та допустимих доказів в розумінні чинного на час прийняття рішення законодавства, підтверджуючих право власності на нього та реєстрацію такого права в органах БТІ.

В судове засідання 21.03.2018 з'явились представники позивача та третьої особи, представник відповідача не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час і місце засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Зважаючи на зазначене, суд ухвалив здійснювати розгляд касаційної скарги у даній справі за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу приписів статті 91 ГПК України апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду мають право подати сторони у справі, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з'ясовує, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов'язки скаржника, та, встановивши такі обставини, вирішує питання про скасування судового рішення на підставі п.3 ч. 3 ст. 104 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

У справі, яка переглядається, предметом спору, який вирішувався судами, є право власності на нежилі приміщення загальною площею 5 414,80 кв.м. в адміністративному будинку по вул. Суворова, 4/6 літера "А".

В апеляційній скарзі на рішення суду заявник наполягав на наявності в нього права власності на частину приміщень будівлі по вул. Суворова, 4/6.

При здійсненні апеляційного перегляду справи, апеляційний господарський суд вказав, що враховуючи встановлені обставини, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши норми законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, він дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника з приводу наявності у нього на праві власності всього будинку за адресою: м. Київ, вул. Суворова, 4/6.

Водночас, суд апеляційної інстанції мав першочергово з'ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов'язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - припинити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа за приписами ст. 91 ГПК України не має права на апеляційне оскарження рішення суду. Якщо скаржник не довів, що рішення прийнято про його права і обов'язки, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для залучення його у якості третьої особи згідно ст. 27 ГПК України.

Всупереч наведених вище приписів чинного на час апеляційного перегляду справи законодавства, апеляційний господарський суд не з'ясувавши, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов'язків скаржника, передчасно залучив скаржника у якості третьої особи та здійснив апеляційний перегляд справи по суті.

Крім того, судом апеляційної інстанції здійснено апеляційний перегляд справи за копією апеляційної скарги, наявною в матеріалах справи, без залучення до справи повернутого раніше ухвалою суду оригіналу апеляційної скарги та не перевірено дотримання заявником апеляційної скарги приписів ст.ст. 94, 95 ГПК України.

Частиною 1 ст. 300 ГПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, доводи касаційної скарги стосовно недотримання апеляційним господарським судом норм процесуального права визнаються судом частково обгрунтованими.

В той же час, колегія суддів зазначає, що враховуючи встановлені наведені вище процесуальні порушення, інші аргументи скаржника, які стосуються суті спору не можуть бути оцінені касаційним господарським судом.

В силу приписів п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII) підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтями 300, 310 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII), постанова апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в зв'язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Під час нового розгляду справи апеляційному господарському суду слід врахувати викладене, встановити відповідні обставини, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для вирішення спору, враховуючи викладене в мотивувальній частині даної постанови, та розглянути апеляційну скаргу відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" - задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 3/364 - скасувати.

3. Справу №3/364 направити на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.