ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року           м. Черкаси справа № 925/1650/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., без виклику представників учасників справи, розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Державного підприємства “Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат “Пуща-Водиця”

до Публічного акціонерного товариства “Христинівський молокозавод”

про стягнення 40110 грн. 25 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат “Пуща-Водиця” звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства “Христинівський молокозавод” про стягнення 40110 грн. 25 коп., з яких 25000 грн. – заборгованість за поставлене молоко, 13531 грн. 41 коп. – пеня за прострочення виконання грошового зобов’язання, 1578 грн. 84 коп. – п”ять процентів річних згідно Договору поставки молока №12/07-16 від 12.07.2016 року.

Ухвалою від 22 грудня 2017 року позовна заява Державного підприємства “Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат “Пуща-Водиця” до Публічного акціонерного товариства “Христинівський молокозавод” про стягнення 40110 грн. 25 коп. була залишена без руху у зв’язку з ненаданням до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.01.2018 позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи було ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного:

12 липня 2016 року між Державним підприємством «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Христинівський молокозавод» (Покупець) було укладено договір № 12/07-16 поставки молока (далі – «Договір»), за умовами якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов’язався прийняти й оплатити молоко коров’яче (надалі – «Товар»), згідно ДСТУ 3662-97, а саме: молоко в перерахунку по базисному вмісту жиру ГОСТ 5867-90, білка ГОСТ 25179-90, кислотності ГОСТ 3624-90, масової частки сухих речовин ГОСТ 3626-73 та густини ГОСТ 3625-84, ветеринарним і санітарним вимогам МВ 5.08.07./1232 від 11.10.1995 року. (пункт 1.1. Договору).

У пункті 1.2. Договору зазначено, що загальна кількість Товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент), одиниці виміру Товару, ціна за одиницю виміру Товару, визначаються Сторонами окремо для кожної партії Товару і відображаються в додатках до цього Договору та/або в рахунках-фактурах та/або накладних та/або товарних (товарно-транспортних) накладних.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.1.1 Договору поставка Товару по цьому Договору за домовленістю сторін може здійснюватись на умові: EXW- франко-Постачальник/ Київська область, Києво-Святошенський р-н, с.Музичі, відповідно до умов ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року). Транспортування Товару від місця поставки здійснюється за рахунок Покупця. Покупець зобов’язується забезпечити відповідність транспорту санітарним вимогам і нормам.

Згідно пункту 2.4. Договору при передачі Товару Продавець надає наступні документи:

- ветеринарне свідоцтво;

- посвідчення про якість;

- видаткову накладну та/або товарну (товарно-транспортну) накладну;

- податкову накладну.

Перехід права власності на Товар і ризиків його випадкового знищення або випадкового пошкодження, відбувається з моменту фактичної передачі-приймання Товару (пункт 2.6.Договору).

Згідно пункту 3.1 Договору Ціна Товару обумовлюється Сторонами на кожну партію Товару окремо та вказується в додатках до Договору та/або видаткових накладних та/або товарних (товарно-транспортних) накладних, що є невід’ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 5.3. Договору Товар вважається переданим Продавцем та прийнятим Покупцем з моменту підписання Сторонами видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, та/або акту прийому-передачі.

Пунктом 5.6 Договору зазначено, що обов’язок Продавця передати Товар Покупцеві вважається виконаним у момент вручення Товару Покупцеві, (у момент здачі Товару перевізникові для доставки Покупцеві), про що представник Покупця розписується в накладній.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (пункту 10.1. Договору).

Протягом строку дії Договору позивач здійснював постачання молока на адресу ПАТ «Христинівський молокозавод» своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується: приймальними квитанціями від 31.07.2016. від 31.08.2016, видатковою накладною №687 від 31.07.2016, Актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.08.2016, приймальною квитанцією від 14.09.2016, видатковими накладними №726 від 31.08.2016, №726 від 13.09.2016, Актом звірки взаєморозрахунків станом на 13.09.2016.

Згідно з Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.10.2016 по 30.11.2016, підписаним представниками сторін за Покупцем існує заборгованість в сумі 25 000 грн.

24.02.2017 на адресу відповідача позивачем була направлена вимога №322 про сплату заборгованості в розмірі 25 000 грн. за поставлене молоко.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав вимогу 28.02.2017. Відповідач відповіді на вимогу не надав, оплату за поставлене молоко не здійснив.

09.08.2017 позивач повторно направив на адресу відповідача вимогу №2637 про сплату заборгованості в розмірі 25 000 грн. за поставлене молоко, яка отримана відповідачем 16.08.2017. Проте, і ця вимога залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеною вимогу позивача про стягнення з відповідача 25 000 грн. основного боргу за поставлений Товар згідно Договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.5. Договору встановлено, що у разі прострочення оплати чи поставки Товару винна Сторона сплачує пеню за таке прострочення з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочення за кожен день прострочки до дня фактичної оплати чи поставки Товару та штраф у розмірі 5 % від суми неоплаченого чи непоставленого Товару.

Позивач нарахував відповідачу 13531 грн. 41 коп. пені та 1578 грн. 84 коп. п»ять процентів річних на підставі пункту 7.5. Договору.

Суд, перевіривши розрахунок пені за допомогою калькулятора на сайті «Ліга.Закон», прийшов до висновку, що розрахунок зроблений не вірно.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 6771 грн. 20 коп. за період з 22.11.2016 по 30.11.2017.

Позивач просить стягнути з відповідача п»ять процентів річних, хоча за Договором (пункт 7.5.) - це штраф у розмірі 5% від суми неоплаченого чи непоставленого Товару. Розрахунок штрафу у розмірі, передбаченому Договором, від суми 25000 грн. боргу позивачем також зроблено не вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача штрафу підлягає до задоволення частково - на суму 1250 грн.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 247 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Христинівський молокозавод» (20000, Черкаська область, Христинівський район, м. Христинівка, вул.Пушкіна, б.24, ідентифікаційний код 00451725) на користь Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (04078, м. Київ, вул. Полкова, 57, ) – 25000 грн. основного боргу за Договором №12/07-16 поставки молока від 12.07.2016, 1250 грн. штрафу, 6771 грн. 20 коп. пені та 1600 грн. сплаченого позивачем судового збору.

3. У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ                                                                       В.В. Потапенко