ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3277/17

За позовом: ОСОБА_1

до відповідача 1:Товариство з обмеженою відповідальністю „Сігма Транс"

до відповідача ОСОБА_2

про виключення учасника із господарського товариства

суддя Гут С. Ф.

За участю представників сторін:

Від позивача:ОСОБА_3 - на підставі довіреності №3273 від 01.12.2015р.;

Від відповідача 1: не з`явився;

Від відповідача 2: не з`явився;

Суть спору: ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернувся до господарського суду Одеськоі області з позовною заявою до відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю „Сігма Транс" та ОСОБА_5 (далі-Відповідачі) про виключення , а саме ОСОБА_5 із учасника господарського товариства за систематичне не виконання своїх обов`язків , як учасника господарського товариства.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.01.2018р. відкрито провадження у справі №916/3277/17 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.01.2018 р.о 14:00 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.01.2018р. було відкладено підготовче засіданні на 22.02.2018 р. о 11:30 год.

25.01.2018р. через канцелярію господарського суду Одеської області надійшло клопотання представника Позивача за вх.№1627/18 про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення доказів (заяви свідка) до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.02.2018р. було закрите підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 20.03.2018 р. о 11:00 год.

Позовні вимоги Позивача у справі обґрунтовано неналежним виконанням з боку Відповідача - ОСОБА_5 своїх обов`язків як учасника товариства.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає, та просить суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю „Сігма транс"та ОСОБА_5 у судові засідання не з`являлися, відзив на позов не надали, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом надсилання копії ухвали господарського суду Одеської області на їхню юридичну адресу, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.01.2018р., та Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю „Сігма Транс" про що вбачається з рекомендованого повідомлення про невручення поштового відправлення з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Однак, у судові засідання представники відповідачів не з'являлись, про причини поважність та відсутності суд не повідомили.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 03.03.2018р. по справі №911/1163/17 зазначено, що у разі відсутності сторін за такою адресою, та з відміткою оператора поштового зв'язку (за закінченням терміну зберігання) вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

З огляду на викладене, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Сігма Транс", зареєстрованого у новій редакції 30.05.2011р., учасниками Товариства є ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі Товариства 40% та ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі Товариства 60%, що підтверджено Протоколом №9 Загальних зборів учасників Товариства від 11.11.2005р.

Як зазначає Позивач, ОСОБА_5 яка є учасником товариства систематично не виконує свої обов`язки, які передбачені статутом Товариства та чинним законодавством України, систематично не відвідує загальні збори учасників, блокуючи тим самим роботу вищого органу управління Товариства та перешкоджає Позивачеві своїми діями у реалізації права на управління Товариством та досягненню цілей .

За період з 2012 року по наступний час загальні збори учасників Товариства, у тому числі з приводу затвердження звіту про господарську діяльність товариства та щорічного розподілу прибутку за участю Позивача (власник 60% статутного капіталу) в порушення п.13.1.Статуту - не проводились.

На вимогу Позивача в порядку ч.2.ст.61 Закону України „Про господарські товариства", Загальні збори учасників Товариства призначались на 29.10.2014р., 01.03.2016р., 25.04.2016р., що підтверджується відповідними вимогами та повідомленнями Позивача про проведення зборів від 17.07.14р., 22.09.14р., 25.01.16р., 21.03.16р. та доказами вручення Учаснику вказаних вимог.

У зазначені дати Збори не були проведені через неприбуття Учасника.

Факти порушення прав Позивача (як учасника Товариства) діями Учасника також встановлювались рішенням суду.

Проведення (здійснення) державної реєстрації будь-яких рішень, прийнятих на загальних зборах і часників Товариства - що скликані та проведені самостійно Позивачем - не вбачається можливим доказом чого, зокрема, є Повідомлення про відмову у державній реєстрації від 04 березня 2016р. державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і громадських формувань Одеського МУЮ, щодо неможливості державної реєстрації змін до відомостей Товариства, зокрема, з причини відсутності кворуму на загальних зборах.

Згідно з пунктом 12.2.11. Статуту виключення зі складу учасників Товариства відноситься до компетенції загальних зборів його учасників.

Для прийняття рішення щодо виключення учасника за п. 12.1 Статуту Товариства необхідна присутність на зборах більш як 60% учасників.

За таких обставин Позивач позбавлений також можливості самостійно скликати та провести загальні збори учасників Товариства, на яких прийняти рішення про виключення зі складу Товариства Учасника,яким створюються перешкоди нормальної діяльності Товариства.

Обов'язки учасника товариства закріплені в ст. 11 Закону, зокрема, учасники товариства зобов'язані: додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів

Пунктом 6.2.3. Статуту передбачено, що учасники Товариства не можуть ухилятися від вирішення питань передбачених статутом. Учасники Товариства мають сприяти Товариству у його діяльності та утримуватися від дій, які можуть завдати Третій особі шкоду (пункт 6.2.5. Статуту).

Згідно п.13.1 Статуту, загальні збори учасників Товариства мають збиратися не рідше як один раз на рік.

Реалізуючи свої права як учасника Товариства такий учасник не повинен порушувати прав інших учасників товариства.

Відповідно до ст. 64 Закону, учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Отже, як за Законом так і за Статутом учасника, який систематично не виконує або виконує неналежним чином прийняті на себе зобов'язання, може бути виключений зі складу Товариства.

Виключення Учасника товариства є формою відповідальності його перед Товариством за невиконання обов'язків, передбачених установчими документами або законом.

Виключення учасника з Товариства як санкція за правопорушення в корпоративних правовідносинах належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (пункт 7 частини четвертої статті 145 ЦК України, пункт „в" частини першої статті 59, частина перша статті 64 Закону). Ця корпоративна санкція застосовується вищим органом управління Товариства незалежно від волі недобросовісного учасника, зокрема, з метою усунення перешкод для досягнення цілей Товариства і захисту його прав та інтересів, у тому числі прав та інтересів інших учасників.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (а так само Європейської комісії з прав людини) - як джерело права.

Статтею 6 Конвенції вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд йогосправи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих Конвенцією, а саме:«Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Згідно зі ст. 89 ГК України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Статтею 97 ЦК України встановлено, що органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 ст. 100 ЦК України передбачено, що учасник товариства у випадках, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) участі у голосування не бере.

Виключення учасника товариства - є формою відповідальності його перед товариством за невиконання обов'язків, передбачених установчими документами або законом.

На відміну від виходу з товариства, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання учасника. Воно можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами.

Частиною 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства", норми якої кореспондуються зі ст. 145 ЦК України визначено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначена ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" та в ст. 145 ЦК України, згідно яких до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить виключення учасника з товариства.

Отже, нормами діючого законодавства у сфері діяльності господарських товариств, встановлено, що виключення учасника з товариства з обмеженою відповідальністю належить до компетенції зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Про виключення з товариства з обмеженою відповідальністю будь-кого з його учасників має бути прийнято відповідне рішення на загальних зборах учасників товариства в порядку, передбаченому вказаним Законом.

У абз. 4 п. 29 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що виключення учасника з ТОВ відповідно до статті 59 Закону "Про господарські товариства" належить до компетенції зборів ТОВ, а не суду.

Крім того, у абз. 2 п. 3.10. рекомендацій Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" зазначено, що у вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням таких учасників з відповідних товариств, господарським судам слід враховувати, що прийняття рішення про виключення учасника з господарського товариства законом віднесено до компетенції учасників цих товариств, а не господарського суду. Суд лише перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання останнім позову про визнання такого рішення недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду від 16.03.2016 року по справі № 922/3429/15, в якій зазначено про те, що виключення учасника з товариства є формою відповідальності такого учасника за невиконання обов'язків, покладених законом та установчими документами. На відміну від виходу з товариства, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання учасника та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами. Про виключення з товариства з обмеженою відповідальністю будь-кого з його учасників має бути прийнято відповідне рішення на загальних зборах учасників товариства в порядку, передбаченому вказаним законом та установчими документами.

Відповідно до п.12.1вищим органом „Товариства" є Загальні Збори Учасників. Загальні Збори вважаються повноважними,якщо на них присутні Учасники (представники учасників), що володіють у сукупності як 60 відсотками голосів.

Відповідно до ст. 60 ЗУ „Про господарські товариства", загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Таким чином, чинним законодавством України передбачено, що загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

В силу статті 86 Господарського процесуального кодексу України - господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, проаналізувавши норми діючого законодавства, господарський суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо виключення учасника зі складу товариства з обмеженою відповідальністю віднесено до виключної компетенції вищого органу управління товариством та відбувається виключно на підставі рішення загальних зборів учасників товариства.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 86, 130, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сігма транс" та ОСОБА_5 про виключення учасника із господарського товариства - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 березня 2018 р.

Суддя С.Ф. Гут