ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018м. ДніпроСправа № 904/233/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 69529грн.09коп.

Представники:

від позивача: Деменюк О.О., довіреність №б/н від 26.10.2017р.;

від відповідача: Орел А.Ю., довіреність №01/32 від 01.02.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" з позовом про стягнення штрафу у розмірі 69529грн.09коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017р. в частині поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивачем було заявлено клопотання про участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції. Заявник у своєму клопотанні просить суд доручити забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2018 відкладено підготовче судове засідання на 05.03.2018р. Клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Доручено проведення відеоконференції Господарському суду міста Києва. В режимі відеоконференції в Господарському суді міста Києва братиме участь уповноважений представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

05.03.2018р. судове засідання здійснювалось в режимі відеоконференції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" у судовому засіданні 05.03.2018р. подало відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до договору постачання №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" зобов'язується поставити товар на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Але, товариство відповідача не є виробником товару, а виробник спірного товару не поставив товар відповідачу, у зв'язку з чим відповідач невзмозі виконати умови договору №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017р. в частині поставки товару на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2018р.

У судових засідання 05.03.2018р. та 28.03.2018р. відповідач заявляв клопотання про зменшення розміру штрафу до 10000грн.00коп., обґрунтовуючи дане клопотання тим, що не з вини відповідача не здійснено позивачу поставку товару.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 28.03.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників справи щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

13.06.2017р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-позивач/покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" (далі-відповідач/постачальник) підписано договір поставки №ПЗ/НХ-171093/НЮ (далі-договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору у відповідності з цим договором постачальник зобов'язується у 2017 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію, далі товар, відповідно до специфікації №1 (додаток №1), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору найменування товару: втулки металокерамічні (2017 року випуску).

Пунктом 1.3. договору передбачено, що виробник товару - ДП «Завод порошкової металургії».

За умовами пункту 1.4. договору кількість та асортимент товару визначений у специфікації №1 (додаток №1), яка є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що покупець оплачує поставлений товар за ціною, вказаною у специфікації №1 (додаток №1).

Відповідно до пункту 3.4. договору сума договору становить 374391грн.17коп., у тому числі ПДВ 20% - 62398грн.53коп.

Сторони визначили пунктом 5.1. договору, що товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця.

За умовами пункту 5.2. договору заявка направляється постачальнику поштою або передається нарочно під особистий підпис представника постачальника.

Пунктом 12.1. договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р.

Жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір про поставки №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017 року є чинним протягом спірного періоду.

Між сторонами підписано специфікацію №1 (додаток №1) (а.с.15) до договору відповідно до якої постачальник та покупець погодили найменування, кількість, вартість товару, а саме:

1. втулку металокерамічна СП 55,2х37, кількість 5208, за ціною без ПДВ за одиницю - 20грн.83коп., сума - 108482грн.64коп.;

2. втулку металокерамічна СП 32,2х37, кількість 7200, за ціною без ПДВ за одиницю - 13грн.79коп., сума - 99288грн.00коп.;

3. втулку металокерамічна СП 55,2х19, кількість 8200, за ціною без ПДВ за одиницю - 12грн.71коп., сума - 104222грн.00коп.

Загальна сума поставки складає 374391грн.17коп., у тому числі ПДВ 20% - 62398грн.53коп.

19.07.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" передало, а Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прийняло товар, саме втулка металокерамічна СП 55,2х37, кількістю 1070 одиниць, загальною вартістю 26745грн.72коп., що підтверджується видатковою накладною №23 від 19.07.2017р. (а.с.23).

12.10.2017р. Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" направлено лист №НЛ-4/2172 від 10.10.2017р. (а.с.16) на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" (докази направлення наявні в матеріалах справи а.с.17-18), яким просить відвантажити наступні запасні частини:

- втулку металокерамічна СП 55,2х37 кількістю 4138 одиниць;

- втулку металокерамічна СП 32,2х37 кількістю 7200 одиниць;

- втулку металокерамічна СП 55,2х19 кількістю 8200 одиниць.

Загальна вартість товару становить 374391грн.17коп., у тому числі ПДВ 20% - 62398грн.53коп.

Відповідно до інформації, що розміщена на веб-сайті Укрпошти з відстеження поштового відправлення, зазначений лист №НЛ-4/2172 від 10.10.2017р. отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" 20.10.2017р.

З огляду на положення пункту 5.1. договору, строк виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" своїх зобов`язань з поставки товару є таким, що настав 04.11.2017р.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено 09.11.2017р. на адресу відповідача претензію №НЛ-4/2172 від 10.10.2017р. (а.с.19-20) (докази направлення наявні в матеріалах справи (а.с.21-22) з проханням відвантажити залишковий товар. Вказану претензію відповідачем залишено без відповіді.

Відповідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позивач, посилаючись на п. 7.3.1. договору, просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару, який за розрахунком позивача складає 69529грн,09коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с.9)

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.3.1. договору за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми непоставленого в строк товару.

Суд зазначає, що право позивача на стягнення з відповідача штрафу, який передбачений п. 7.3.1. договору поставки №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017 року, виникає у випадку непоставки/несвоєчасної поставки відповідачем товару, зазначеної у договорі та специфікації до нього, тобто у випадку невиконання (неналежного виконання) відповідачем (постачальником) обов'язку з поставки саме того товару, який передбачений умовами договору/специфікації.

Таким чином, зобов'язання відповідача за договором поставки №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017 року є виконаними з моменту поставки позивачу продукції.

Як встановлено судом, відповідач повинен був поставити продукцію за договором поставки №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017 року у строк до 04.11.2017р.

Оскільки строк поставки товару настав, доказів його поставки не надано, суд дійшов висновку, що до відповідача можуть бути застосовані заходи відповідальності за порушення умов договору, передбачені чинним законодавством України та даним договором.

Судом перевірено розрахунок штрафних санкцій, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

З приводу тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо того, що товариство відповідача не є виробником товару, а виробник спірного товару не поставив товар відповідачу, у зв'язку з чим відповідач невзмозі виконати умови договору №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017р. в частині поставки товару на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", господарський суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 Цивільного кодексу України і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 44 Господарського кодексу України одним із принципів підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Так, підприємство відповідача, як сторона за договором №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017р., має виконувати взяті на себе зобов'язання належним чином та вправі вимагати виконання зобов'язань іншими підприємства, що порушують його право.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобов'язання з поставки товару, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 69529грн.09коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

В відзиві на позовну заяву відповідач посилається на відсутність вини з його боку та вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 10000грн.

Дане клопотання судом розглянуте та підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Суд виходить з того, що можливе зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

На підтвердження викладених обставин відповідач надав лист №10-143 від 26.03.2018р., відповідно до якого Державне підприємство «Завод порошкової металургії» (виробник спірної продукції) повідомляє, що у зв'язку з надзвичайно складною фінансово-економічною ситуацією, підприємство зупинило основне виробництво металевого порошку. Це призвело до зупинки інших цехів. Також Державне підприємство «Завод порошкової металургії» зазначає, що найближчим часом відновить виробництво та виконає замовлення в повному обсязі.

Судом при вирішенні питання щодо зменшення суми штрафу враховані наступні обставини.

Відповідач не є виробником спірного товару. При укладанні договору поставки №ПЗ/НХ-171093/НЮ від 13.06.2017р. сторони визначили пунктом 1.3., що виробником є Державне підприємство «Завод порошкової металургії», альтернативи іншого виробника саме спірного товару сторони не передбачили.

Крім того, відповідачем вжито всіх заходів щодо виконання зобов'язання, а саме укладено договір з виробником, сплачено виробнику вартість спірного товару в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи (а.с. 64-70).

Суд встановивши причини неналежного виконання відповідачем зобов'язань, прийнявши до уваги пояснення представника відповідача, дійшов до висновку, що розмір штрафу необхідно зменшити з 69529грн.09коп. до 33000грн. та стягнути з відповідача розмір штрафу в сумі 33000грн., в решті суми позову про стягнення штрафу відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" про стягнення штрафу у розмірі 69529грн.09коп. - задовольнити частково.

Зменшити суму штрафу з 69529грн.09коп. до 33000грн.00коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінструмент" (; Місцезнаходження: 51938, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Мартосова, буд. 19) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (; Місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул. Лисенка, 6) суму штрафу у розмірі 33000грн.00коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В решті позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 28.03.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 02.04.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова