УХВАЛА

22 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 921/575/15-г/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області

на постанову Львівського апеляційного господарського суду у складі Дубник О.П. - головуючий, Скрипчук О.С., Юрченко Я.О. від 20 листопада 2017 року та ухвалу Господарського суду Тернопільської області у складі Сидорук А.М. від 12 вересня 2017 року

за скаргою дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у справі № 921/575/15-г/11

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс проф"

до дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" в особі філії "Підволочиський райавтодор"

про стягнення заборгованості в сумі 10 774, 78 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 12 грудня 2017 року звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20 листопада 2017 року та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 вересня 2017 року у даній справі, при цьому провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснюючи перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року) Суд встановив, що скаржником, серед іншого, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано неможливістю оперативної сплати судового збору на момент звернення з касаційною скаргою через те, що фінансування органів державної виконавчої служби здійснюється з державного бюджету і видатки проводяться виключно через Державну казначейську службу України і в межах бюджетних призначень.

Однак Суд не може надати належну правову оцінку заявленому клопотанню і, відповідно, вирішити питання про відкриття касаційного провадження чи залишення касаційної скарги без руху, оскільки ухвалою Касаційного господарського суду від 15 березня 2018 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 915/955/15 на підставі частини 3 статті 302 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ).

Зазначена вище ухвала Касаційного господарського суду мотивована тим, що при вирішенні питання про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, що винесенні в результаті розгляду скарги на дії державного виконавця (аналогічного даній справі), Суд вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду.

Так Касаційний цивільний суд у справі № 565/256/15-ц виклав правову позицію про те, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви вже сплачено відповідний судовий збір, а оскільки ні розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, ні Законом України "Про судовий збір" не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то і за подання касаційної та апеляційної скарг судовий збір не сплачується.

Обґрунтовуючи необхідність у відступленні від викладеної Касаційним цивільним судом позиції у справі № 565/256/15-ц, Касаційний господарський суд в ухвалі від 15 березня 2018 року у справі № 915/955/15 зазначив, що оскільки підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання апеляційних і касаційних скарг на ухвалу господарського суду, це положення стосується будь-яких ухвал, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі № 921/575/15-г/11 безпосередньо пов'язане із результатом касаційного перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 915/955/15, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення розгляду матеріалів касаційної скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 915/955/15.

За таких обставин, керуючись статтями 228, 229, 233, 234, 294 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити розгляд матеріалів касаційної скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20 листопада 2017 року та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12 вересня 2017 року у справі № 921/575/15-г/11 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 915/955/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.