КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р. Справа№ 925/1152/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

При секретарі Ярмак О.В.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 15 березня 2018 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Чигиринської районної державної адміністрації

на рішення

Господарського суду Черкаської області

від 28.11.2017 (повне рішення складено 07.12.2017)

у справі № 925/1152/17 (суддя О.В. Чевгуз)

за позовом Заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

до Чигиринської районної державної адміністрації

про визнання незаконним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року Заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до Чигиринської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації від 20.12.2016 №376 «Про внесення зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 12.08.2005 № 172».

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.11.2017 у справі №925/1152/17 позовні вимоги задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації від 20.12.2016 № 376 «Про внесення зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 12.08.2005 № 172»; присуджено до стягнення з Чигиринської районної державної адміністрації 1600 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями визначено склад судової колегії для розгляду апеляційної скарги Чигиринської районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.11.2017 у справі №925/1152/17: Головуючий суддя: Тищенко А.І., судді: Отрюх Б.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк Чигиринській районній державній адміністрації для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду, скаржником надано докази усунення недоліків, а саме - надано докази сплати судового збору у розмірі 880, грн. та направлення апеляційної скарги іншим учасникам процесу.

Враховуючи те, що скаржник усунув недоліки апеляційної скарги, ухвалою від 01.02.2018 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду на 27.02.2018.

Ухвалою від 27.02.2018 оголошено перерву в судовому засіданні на 15.03.2018, ухвалено Заступнику керівника Смілянської місцевої прокуратури та Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області надати пояснення щодо підвідомчості даної справи.

В судові засідання 27.02.2018 та 15.03.2018 представники прокуратури та відповідача не з'являлись, про причини неявки суд не повідомляли, вимог ухвали щодо надання пояснень стосовно підвідомчості спору не надали. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за №652 (вх.. №09.2-04/19008/18) та №660 (вх.. №09.2-04/18398).

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників прокуратури та позивача, повідомлених належним чином про час та місце судового засідання, оскільки останні не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представника відповідача, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

08.04.2005 проведені загальні збори власників земельних часток (паїв) с. Стецівка, за результатами яких було складено Протокол.

Згідно з пункту 5 Протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) с. Стецівка від 08.04.2005 одноголосно схвалено передати до земель запасу Стецівської сільської ради землі спільної часткової власності загальною площею 976,26 га, з них ріллі 1,20 га, які розміщенні окремими ділянками на малих площах, сіножаті 36,66 га в результаті уточнення меж земельних масивів та пасовищ 938,4 га, які по фактичному стану використовуються як пасовища на схилах більше 9°, а також затверджено зменшення орних земель спільної часткової власності площею 134,42 га, які находяться під пунктом тріангуляції - 0,1 га, ярами - 21,25 га, болотами - 5,0 га, польовими шляхами - 2,15 га, лісовкритими - 96,92 га та під господарським двором - 9,0 га.

В подальшому відповідно до Протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

12.08.2005 Чигиринською районною державною адміністрацією прийнято Розпорядження №172 «Про затвердження остаточного розміру і вартості земельної частки (паю) і видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) Стецівської сільської ради» (далі - Розпорядження №172), якою:

1. Затверджено остаточний розмір земельної частки (паю) в адміністративних межах Спецівської сільської ради в розмірі 2,92 умовних кадастрових гектара, в тому числі ріллі - 2,56 гектара та сіножатей - 0,36 гектара, загальною вартістю 9453 (дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят три) гривні, з тому числі по ріллі - 8871 (вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня та по сіножатях - 582 (п'ятсот вісімдесят дві) гривні.

2. Затверджено зменшення площ орних земель загальною площею 134,42 гектара, які по фактичному користуванню знаходяться під пунктом тріангуляції - 0,1 гектара, ярами - 2125 гектара, болотами - 5 гектарів, польовими шляхами - 2,15 гектара, лісовкритими - 96,92 гектара, господарським двором - 9 гектарів.

3. Затверджено протокол комісії по розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) від 08.04.2005 № 1 та передати в приватну власність громадян земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірах та по ділянках згідно з додатком до протоколу комісії.

4. Передано до земель запасу землі спільної часткової власності загальною площею 976,26 гектара, з них 1,2 гектара ріллі, які розміщенні окремими ділянками на малиж площах; 938,4 гектара пасовищ, які по фактичному стану використовуються як пасовища на схилах більше 9 градусів та 36,66 гектара сіножатей.

В подальшому, 20.12.2016 Чигиринською районною державною адміністрацією прийнято Розпорядження №376 «Про внесення зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 12.08.2005 №172» (далі - Розпорядження № 376), яким вносить зміни до Розпорядження №172 виклавши пункт 4 в такій редакції: « 4. Земельні ділянки загальною площею 976,26 га, з них 1,2 га ріллі, 938,4 га пасовищ та 36,66 га сіножатей, віднести до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок в адміністративних межах Стецівської сільської ради за межами населеного пункту.»

Прийняття Чигиринською районною державною адміністрацією Розпорядження №376 і стало підставою звернення з позовом до суду, який мотивовано, зокрема, тим, що відповідно до статті 122 Земельного кодексу України розпорядником земель державної власності є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, в даному випадку - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області. При цьому, відповідач спірним розпорядженням вилучив землі державної власності (розпорядником яких є позивач) чим перевищив повноваження та порушив встановлений законодавством порядок реалізації права на землю.

Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що зазначений позов не відноситься до компетенції господарських судів, з огляду на наступне.

15.12.2017 набрав чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Отже, розгляд господарськими судами справ здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017.

Відповідно до частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення суду першої інстанції) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції від 15.12.2017) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення суду першої інстанції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 3 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення суду першої інстанції) передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Аналогічні норми передбачені пунктом 3 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції від 15.12.2018.

Тобто, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Як вбачається з підстав позову, спір виник між двома суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а саме, стосовно повноважень щодо розпорядження землями.

А відтак, позов не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017) господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на наведене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 231, 267, 270, 273, 275, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чигиринської районної державної адміністрації на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.11.2017 у справі №925/1152/17 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.11.2017 у справі №925/1152/17 скасувати.

Провадження у справі №925/1152/17 закрити.

Матеріали справи №925/1152/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено: 23.03.2018.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх