ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2675/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Гуляк Г.І.

при секретарі судового засідання Тодорові А.М.

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі, якою є Регіональна філія "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача: Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний"

про стягнення 42 475 гривень.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 за дорученням

Від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі, якою є Регіональна філія "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" про стягнення 42 475 грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно накладної від 13.06.2017р. № 42084848 (вантажовідправник ДП «МТП «Южний») зі станції Берегова Одеської залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці (вантажоодержувач ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод») був відправлений вантаж (вугілля камяне).

15.06.2017 р. на станції Авдіївка, за заявкою вантажоодержувача, було здійснено контрольне зважування вантажу та було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною вантажовідправником у накладній, про що був складений комерційний акт від 16.06.2017р. № 482803/212, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі в сумі 42 475 грн.

Відповідачем по справі був наданий відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з посиланням на те, що в порушення п.10 Правил складання актів, комерційний акт від 16.06.2017р. № 482803/212 підписаний не уповноваженим особами та не містить підпису начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), як того вимагає п. 10 Правил складання актів.

Крім того, відповідач зазначає, що в якості доказів неправильного зазначення маси вантажу у перевізному документі позивачем надано копію виписки з Книги переважування вантажів, яка не передбачена жодним чинним нормативно-правовим актом, у звязку з чим не може вважатись належним (допустимим) доказом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.11.2017 р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі, якою є Регіональна філія "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/2675/17, при цьому справу призначено до розгляду в засіданні суду на 27.11.2017 р.

По справі в порядку ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 18.12.2017 року.

15 грудня 2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., загальне позовне провадження визначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2017р. справу № 916/2675/17 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017р., в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.02.2018р. було закрито підготовче провадження у справі № 916/2675/17 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 26.02.2018 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.02.2018р. розгляд справи було відкладено на 19.03.2018 р. у звязку з неявкою представника позивача у судове засідання.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

13.06.2017 зі станції відправлення Берегова Одеської залізниці вантажовідправником ДП "МТП "Южний" на адресу вантажоодержувача - ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (станція призначення Авдіївка Донецької залізниці) відправлений вантаж в т.ч. у вагоні №60029345 - вугілля кам'яне, не поіменоване в алфавіті, імпорт, що підтверджується залізничною накладною № 42084848.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений відправником, а маса вантажу визначена на електронних вагах заводський №1, модель ваг 4501ВВ-100Е/2СД та становить, зокрема, у вагоні № 60029345 маса вантажу - 69250 кг, тара вагону - 23700 кг.

Правильність внесених у накладну відомостей підтверджена відправником.

15.06.2017р. на станції Авдіївка на підставі заявки вантажоодержувача ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" було здійснено контрольне переважування вказаного вагону та складено комерційний акт.

Комерційний акт № 482803/212 від 16.06.2017р. засвідчує, що під час контрольного зважування на справних 100-т електронних вагах вантажоодержувача вагону № 60029345, відправленого за накладною № 42084848, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 2100 кг. Результат переважування зафіксовано в книзі переважування вантажів 15.06.2017р.

Відповідно до накладної №42084848 відправником вантажу є Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний". Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці (підтверджується графою 24 перевізних документів), завантаження проводилося вантажовідправником.

Вантаж прибув у справному вагоні: люки та двері зачинені, течі вантажу немає. Завантаження у вагоні рівномірне, вище рівня бортів на 20см. Поверхня вантажу плівкою проти видування не покривалась, вантаж маркований вапном. Переваження здійснено на справних 100-т електронних вагах вантажоодержувача, повірених 06.04.2017р. і приписаних до залізниці. Переважування вантажу здійснювали: ДСМ ОСОБА_3, агент комерційний ОСОБА_4, приймоздавальник ПрАТ "АКХЗ" ОСОБА_5 При повторному зважуванні у присутності вище вказаних осіб нестача вантажу підтвердилась.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В силу вищевикладених вимог Закону, наявна у матеріалах справи залізнична накладна свідчать про укладення між позивачем (перевізником) і відповідачем (вантажовідправник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача.

Відповідно до ст.37 Статут залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно ст.23 Статут залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Відповідно до п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графа "маса вантажу, визначена відправником" заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником); у графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається: відправником або залізницею; у графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно з наявною в матеріалах справи електронною накладною завантаження вантажу у вагон здійснено вантажовідправником.

Відповідно до ст.122 Статут залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі ст.118 Статут залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст.129 Статут залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає, що з метою засвідчення обставин невідповідності маси вантажу, вказаної у накладній, фактичній масі комерційний акт має бути в обовязковому порядку підписаний трьома особами, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів. Залучення інших осіб для підписання комерційного акту не є обовязком, проте не може замінити наявність обовязкових підписів.

На підтвердження невідповідності маси вантажу у вагоні, позивачем наданий комерційний акт, який підписаний начальником станції, інженером, комерційним агентом та прийомоздавачем.

Начальником вантажного району (завідувачем вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) комерційний акт не підписаний. Позивач посилається на відсутність вказаної посади у штатному розписі, проте не надав доказів відносно того, хто саме виконує її функції та міг би замість неї підписати акт.

Дійсно, в разі необхідності, до перевірки вантажу та підписання комерційного акту можуть залучатись також інші особи, однак дане положення Правил не скасовує обовязкової наявності підписів начальника станції (його заступника), начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) та працівника станції, якій особисто здійснював перевірку вантажу.

Також з матеріалів справи вбачається, що при складанні комерційного акту від 16.06.2017р., один з присутніх при перевірці вантажу, а саме ДСМ ОСОБА_3 в порушення п.10 Правил складання актів не підписала комерційний акт, при цьому, наявний підпис інженера ОСОБА_6А, яка не приймала участі у перевірці маси вантажу.

Посилання позивача на те, що обставини невідповідності маси вантажу засвідчені також у виписці з книги контрольних зважувань від 15.06.2017р., господарський суд до уваги не приймає, оскільки ведення Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах передбачене Інструкцією з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-Ц, яка не пройшла державну реєстрацію в якості нормативно-правового акту та є внутрішнім документом, який не створює юридичних наслідків для відповідача, із врахуванням при цьому обставин відсутності належним чином оформленого комерційного акту.

При цьому, згідно пункту 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства.

Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року N 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за N 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Згідно Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 N 442, засіб ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) - засіб вимірювальної техніки, який застосовується для визначення маси вантажу, що перевозиться залізничним транспортом;

Як вбачається з комерційного акту від 16.06.2017 р., перевірка маси вантажу здійснювалась за допомогою 100-т електронних ваг.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України визначено, що результати зважування на електронних ЗВВТ повинні видаватися у друкованому вигляді, для чого конструкція вагопроцесора має передбачати можливість підключення до нього друкувального пристрою.

При цьому, відповідачем надано до суду електронну вагову квитанцію від 13.06.2017р., яка є належним доказом визначення маси вантажу при його відправленні, та наявність якої передбачена вимогами Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Мінінфраструктури від 31.07.2012р. №442 та зареєстрованої в Мінюсті України 11.10.2012р. за №1716/22028.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що комерційний акт був складений з порушенням п. 10 Правил складання актів, господарський суд дійшов висновку, що комерційний акт від 16.06.2017р. не може прийматись до уваги в якості доказу, який засвідчує обставини неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній та може бути підставою для матеріальної відповідальності відповідача у вигляді нарахованого позивачем штрафу.

За таких обставин, господарський суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у позові.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 23, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст.11, 15, 16, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст.46, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі, якою є Регіональна філія "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 березня 2018 р.

Суддя Г.І. Гуляк