РІШЕННЯ

26 березня 2018 року Справа № 913/961/17

Провадження №12/913/961/17

За позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку Луганської області, м. Сєверодонецьк Луганської області,

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Сєверодонецьке АТП-10920, м. Сєверодонецьк Луганської області,

про стягнення 8010,56 грн.

Суддя ОСОБА_2
Секретар судового засідання ОСОБА_3
У засіданні брали участь:
від позивача:не прибув;
від відповідача:не прибув.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу у сумі 8010,56 грн по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017.

На обґрунтування заявлених вимог позивач повідомив наступне.

Відкрите акціонерне товариство Сєверодонецьке АТП-10920 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьк Луганської області та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та повинен вносити до Пенсійного фонду обовязкові платежі у розрізі 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту б-з ст..13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.03.2011 порушено справу №13/13б/2011 про банкрутство ОСОБА_1 акціонерного товариства Сєверодонецьке АТП-10920, м. Сєверодонецьк Луганської області. Ухвалою суду від 06.02.2012 введено процедуру санації боржника; іншу судову процедуру банкрутства стосовно ОСОБА_1 акціонерного товариства Сєверодонецьке АТП-10920 до даного часу не введено.

Після порушення справи про банкрутство у відповідача виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 в сумі 8010,56 грн за період з 01.10.2017 по 30.11.2017.

Управлінням на адресу керуючого санацією ОСОБА_1 акціонерного товариства Сєверодонецьке АТП-10920 ОСОБА_4 була направлена заява вих№15553/07-12 від 26.09.2017 про визнання поточних грошових вимог кредитора по справі №13/13б/2011 за списком № 2 в сумі 8010,56 грн за період з 01.10.2017 по 30.11.2017, але відповіді від керуючого санацією ОСОБА_1 акціонерного товариства Сєверодонецьке АТП-10920 ОСОБА_4 не отримано, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду.

Ухвалою суду від 14.12.2017 порушено провадження у справі №913/961/17 та розгляд справи призначений на 22.01.2018.

Позивач у судове засідання 22.01.2018 не зявився. Клопотанням від 11.01.2018 №605/07-29 позивач просив розглянути справу без участі його представника.

Відповідач також у судове засідання 22.01.2018 не зявився, відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не надав, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно 21.12.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про поважність причин незявлення у судове засідання не поінформував.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким викладено Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Ухвалою Господарський суд Луганської області від 22.01.2018 відклав підготовче засідання у справі на 26.02.2018.

Позивач у судове засідання 26.02.2018 не зявився, але 05.02.2018 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання від 31.01.2018 №1973/07-19, за яким позивач повідомив, що відзив відповідача на позовну заяву до Управління не надходив, тому позивач не має можливості надати заперечення. Позивач неодноразово направляє відповідачу акти звірки взаємних розрахунків, але жодного разу підписаний відповідачем акт звірки на адресу Управління не повертався. Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розгляд справи провести за умови відсутності повноважного представника у судовому засіданні.

Судом надані позивачем пояснення прийняті до розгляду та відповідні документи долучені до матеріалів справи.

Відповідач правом на участь свого представника у судовому засіданні 26.02.2018 не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 31.01.2018, будь-яких клопотань або пояснень до суду не надав.

Ухвалою від 26.02.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 26.03.2018 та повідомлено сторін про розгляд справи по суті.

Позивач клопотанням від 06.03.2018 №4691/07-19, яке надійшло до суду 12.03.2018, просив розглянути справу без участі представника управління.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні 26.03.2018 не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 02.03.2018, відзиву та пояснень по суті заявлених вимог не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 81 ГПК у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінивши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, суд

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне товариство «Сєвєродонецьке АТП-10920» перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, за яким у товариства створилася заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 в сумі 8010,56 грн за період з 01.10.2017 по 30.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 24.03.2011 порушено справу №13/13б/2011 про банкрутство ОСОБА_1 акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП-10920», м. Сєвєродонецьк Луганської області. Ухвалою суду від 06.02.2012 введено процедуру санації боржника; іншу судову процедуру банкрутства стосовно ОСОБА_1 акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП-10920» до даного часу не введено.

На даний час справа № 13/13б/2011 про банкрутство ОСОБА_1 акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП-10920», м. Сєвєродонецьк Луганської області знаходиться в провадженні Господарського суду Луганської області.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» одним з об'єктів оподаткування для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 вказаного Закону, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За приписами п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 6.4. Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (згідно з додатками до Інструкції № 6 та № 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. (п.6.5. Інструкції № 21-1).

Згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 2 ч. 2 Прикінцевих положень окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6.9 Інструкції № 21-1, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (п. 6.8 Інструкції № 21-1).

Позивачем предявлені для відшкодування відповідачу фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто за списком № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно доданих позивачем до матеріалів справи розрахунків №47945/08 від 06.09.2017, №28 від 07.09.2017 та №54760/08 від 06.10.2017, розрахунку суми заборгованості, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за обліковий період складає 8010,56 грн. Вказані розрахунки відповідачем не оскаржені та не сплачені в повному обсязі.

Відповідно пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч.9 ст. 30 ГПК України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

На даний час справа №13/13б/2011 про банкрутство ОСОБА_1 акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП-10920», м. Сєвєродонецьк Луганської області знаходиться в провадженні Господарського суду Луганської області.

Таким чином, на час розгляду справи про банкрутство відповідача даний спір підвідомчий Господарському суду Луганської області.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача в доход Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн 00 коп., оскільки на момент звернення з даним позовом до суду Пенсійний фонд України та його органи було звільнено від сплати судового збору.

В порядку ч.4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП-10920», ідентифікаційний код 03113294, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б. Ліщини, б. 45, на користь Управління Пенсійного фонду України в м Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 21792459, 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Шевченко, 9, заборгованість по відшкодуванню фактичних витратах на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 в сумі 8010 грн 56 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП-10920», ідентифікаційний код 03113294, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б. Ліщини, б. 45, в доход Державного бюджету України в доход Державного бюджету України (стягувачем є Державна судова адміністрація України, , вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у сумі 1600 грн 00 коп.

4. Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили

У відповідності до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, відповідно до ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 28.03.2018.

Суддя О.С. Палей

вих. №

2

28.03.2018

Надр. 3 прим.

1 - до справи;

2- позивачу: УПФ України в м. Сєвєродонецьку Луганської області реком. з повідом. (вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93404);

3- відповідачу: ВАТ Сєверодонецьке АТП-10920реком. з повідом. (вул. Б. Ліщини, буд.45, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93402).

Внесено до ЄДРСР

28.03.2018

__________С.Д. Авілова