ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/6799/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача - Левадний Р.С.,

відповідача - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

у складі судді Золотарьова Я.С.

від 14.08.2017 та

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

від 28.11.2017,

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кварц"

про розірвання договору купівлі - продажу та повернення об'єкта приватизації у державну власність.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 30 грудня 2016 року позивач подав позовну заяву про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва на аукціоні від 17.11.1998; зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кварц" повернути об'єкт незавершеного будівництва енергоблок заводу "Керміконт", розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Верхньодніпровськ, вулиця Титова, будинок 206 до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області за актом приймання-передавання.

2. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач не виконав зобов'язання, передбачені умовами спірного договору, зокрема, пунктами 5.3, 5.4, 5.5 що є підставою, передбаченою у пункті 11.3 такого договору, для його розірвання.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 у задоволенні позову було відмовлено.

4. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

5. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані відсутністю достатніх правових підстав для розірвання спірного договору та для повернення спірного майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 14 грудня 2017 року позивач подав касаційну скаргу.

7. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. 17 листопада 1998 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кварц" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва на аукціоні № 1724 (далі - Договір).

9. Відповідно до пункту 1.1 Договору продавець зобов'язується передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва - "Енергоблок заводу "Керміконд", який розташований на земельній ділянці площею 0,95 га та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, 206, а покупець зобов'язується прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

10. У розділі 5 Договору сторони визначили обов'язки покупця, зокрема, закінчити будівництво об'єкта із збереженням його початкового призначення (пункт 5.3); здійснити монтаж інженерного та енергетичного обладнання, необхідного для забезпечення життєдіяльності заводу (пункт 5.4); на вимогу продавця покупець зобов'язаний надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього Договору (пункт 5.5).

11. Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання Договору та повернення об'єкту незавершеного будівництва у власність продавця.

12. Відповідно до пунктів 11.1, 11.2 Договору зміна умов Договору або внесення доповнень до нього можливі тільки за згодою сторін; усі зміни та доповнення до Договору здійснюються тільки у письмовій формі з наступним посвідченням таких змін та доповнень в органах нотаріату.

13. Пунктом 11.2 Договору передбачено, що у разі невиконання однією із сторін умов цього Договору він може бути змінений або розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або арбітражного суду.

14. 02 вересня 2016 року позивачем була здійснена поточна перевірка виконання умов Договору, за результатами якої було складено акт поточної перевірки від 02.09.2016.

15. Зазначеним актом перевірки було встановлено невиконання покупцем взятих не себе зобов'язань, передбачених пунктами 5.3, 5.4, 5.5, 5.6 Договору.

16. Позивач звертався до відповідача з листами від 20.10.2016 та від 01.12.2016, у яких просив покупця надати документи на підтвердження виконання умов Договору.

17. Відповідачем здійснено добудову об'єкта незавершеного будівництва, придбаного за спірним договором, але з іншим функціональним призначенням.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

18. Позивач зазначає про порушення судами першої та апеляційної інстанцій порушено приписи статей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

19. Позивач вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень не враховано всіх обставин справи щодо строку виконання зобов'язань за спірним договором; зміною відповідачем початкового профілю спірного майна; ненадання відповідачем документів, які підтверджують виконання умов спірного договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Господарський кодекс України

Стаття 193 частина 1

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

21. Цивільний кодекс України

Стаття 509 частина 1

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 частина 2

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 611 частина 1 пункт 1

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, … розірвання договору.

Стаття 614 частини 1, 2

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Стаття 651 частина 2

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

22. Закон України "Про приватизацію державного майна" (у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій)

Стаття 27 частина 5

На вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

23. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій)

Стаття 47 частина 1

Судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи...

Стаття 43

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

24. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частина 4

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Стаття 310 частина 3 пункти 1

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази…

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

25. Суд враховує, що згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами справи позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач не виконав своїх зобов'язань, передбачених пунктами 5.3, 5.4, 5.5 Договору.

26. Отже, судам першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи слід було встановлювати факти виконання/невиконання зазначених пунктів Договору.

27. Так, суди першої та апеляційної інстанцій, здійснивши аналіз Розділу 5 Договору (пунктів 5.3, 5.4, 5.5) встановили, що у зазначених пунктах не визначено строку, протягом якого відповідач повинен був виконати свої зобов'язання.

28. Суд зазначає, що у такому випадку (не визначення сторонами у Договорі строку виконання відповідачем зобов'язань) слід встановлювати чи направляв позивач відповідачу вимогу про виконання зобов'язань та, за наявності таких обставин, у який строк відповідач повинен був виконати такі вимоги, у розумінні частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

29. Як зазначив суд апеляційної інстанції у оскаржуваній постанові, позивач не вчиняв дій щодо встановлення строку виконання зобов'язань, встановлених Договором шляхом внесення змін до умов договору або направлення відповідачеві вимоги, в порядку статті 530 Цивільного кодексу України.

30. Однак Суд вважає, що такі висновки є передчасними, здійснені без всебічного, повного, об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки, як стверджував позивач, ним направлялись відповідачу листи, зокрема, від 20.10.2016 та від 01.12.2016, з вимогами виконати умови Договору.

31. Крім того, Суд зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено направлення зазначених листів. Проте, вони були залишені судами першої та апеляційної інстанцій без належної оцінки.

32. Крім того, Суд зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою питання дотримання відповідачем зобов'язань за Договором щодо закінчення будівництва об'єкту із збереженням початкового профілю.

33. Як зазначив суд апеляційної інстанції у оскаржуваній постанові, відповідачем здійснено добудову об'єкту незавершеного будівництва, придбаного за спірним договором, але з іншим функціональним призначенням.

34. Тобто, суд апеляційної інстанції, не дослідив, чи є факт закінчення будівництва об'єкту з іншим функціональним призначенням, у разі його існування, порушенням відповідачем пункту 5.3 Договору.

35. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались вимог статей 43, 47, 43, 84, 105 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення відповідних судових рішень) щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Суди не дослідили усі зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. Касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково.

37. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з переданням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

38. Під час нового розгляду справи судам слід належним чином встановити строк виконання зобов'язань відповідача за Договором, обсяг таких зобов'язань, належне/неналежне їх виконання, зокрема, наявність здійснення відповідачем добудоби об'єкту незавершеного будівництва з іншим функціональним призначенням та, відповідно, наявність/відсутність підстав для розірвання Договору та повернення спірного майна.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №904/6799/17 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець