ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 березня 2018 р. Справа № 903/40/18

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як В. М., за участі секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши матеріали по справі 903/40/18

за позовом: Фізичної особи - підприємця Томчука Андрія Михайловича, Луцький р-н, с. Смолигів

до відповідача: Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича, Володимир-Волинський р-н, с. Кладнів

про стягнення 291 242 грн.

за участю представників справи:

від позивача- Гаркавий М. В., від 08.02.2017р.

від відповідача- Шестернін В. Д., від 01.06.2017р.

В с т а н о в и в:

Позивач - Фізична особа - підприємець Томчук Андрій Михайлович звернувся до господарського суду з позовом до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про стягнення 291 242 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу рухомого майна №1176/Н від 28.04.2017р.

Ухвалою суду від 24.01.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження із підготовчої стадії.

12.02.2018р. в судовому засіданні було оголошено перерву в підготовчому засіданні для подачі відповідачу котррозрахунку відсотків за користування чужими грошовими коштами до 16.02.2018р.

Представник позивач згідно заяви за вх.№01-81/25/18 від 16.02.2018р. про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Фізичної особи - підприємця Томчука Андрія Михайловича 291 242,00 грн. в т.ч.: 586000 грн. - основного боргу та 232 642,00 грн. відсотки за користування чужими коштами від решти позовних вимог відмовився.

16.02.2018р. в судовому засіданні було знову оголошено перерву для подачі позивачем доказів направлення відповідачу заяви про відмову від позову до 12.03.2018р.

На вимогу суду подав клопотання за вх. №01-55/2510/18, про долучення до матеріалів справи доказів відправлення відповідачу заяви про зменшення позовних вимог.

Заява про зменшення позовних вимог за вх.№01-81/25/18 від 16.02.2018р., відповідає вимогам статей 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству України, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, є прийнятою судом .В разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи із якої вирішується спір.

Ухвалою від 12.03.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 22.03.2018р.

Представник позивача в судовому засідання зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд задоволити.

Представник відповідача в судому засіданні позов визнав частково, а саме, 586000 грн. - основного боргу та 6 532,70 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання в решті позову просить суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

28.04.2017 року між Фізичною особою - підприємцем Томчуком Андрієм Михайловичем (продавцем) та Фермерським господарством «Західний Буг» Юнака Сергієм Петровичем (покупцем) укладено договір купівлі-продажу рухомого майна за № 1176/Н. (а.с. 16-19)

Відповідно до умов даного договору, а саме, п. 1.1 продавець зобов'язався передати у власність покупцеві спецтехніку, що була у використанні, а саме, візок до жниварки Claas c.н. НОМЕР_2 2003 року виготовлення, а покупець зобов'язався прийняти зазначене майно і сплатити продавцеві договірну ціну.

Пунктом 1.3 договору зазначено, що продавець гарантує , що рухоме майно належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження арештом, не є предметом застави ( в тому числі не є предметом податкової застави, заставою банківських установ) та іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження.

По пункту 1.7 договору поставка здійснюється на умовах DDP (Волинська обл., Володимир-Волинський район, с. Кладнів, вул. Набережна, буд.2) згідно правилами інкотермс 2010

Пунктом 1.8 договору встановлено, що ціна на рухоме майно становить 58 380,00 грн. в тому числі ПДВ 9730 грн. в еквіваленті на іноземну валюту -становить 2000 Євро.

Згідно п. 1.9 договору покупець оплачує продавцю договірну ціну (вартість рухомого майна) в розмірі встановленому у п. 1.8 договору на умовах відтермінування оплати вартості рухомого майна до 15.08.2017р.

Відповідно до п. 2.1 та 2.2 договору передача рухомого майна здійснюється продавцем покупцю у разі виконання покупцем умов п. 1.8 та п. 1.9 даного договору в день підписання акту приймання-передачі рухомого майна , який оформлюється у відповідності до чинного законодавства України. Право власності на рухоме майно переходить від продавця до покупця з моменту отримання оплати повної вартості товару.

16.06.2017р. між ФОП Томчуком А.М. та Фермерським господарством «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича укладено додаткову угоду в якій сторони дійшли згоди, що загальна вартість рухомого майна згідно договору купівлі-продажу рухомого майна 1176/Н від 28.04.2017р. буде становити 58 600грн. всі інші умови договору купівлі -продажу залишаються без змін.

Згідно акту приймання-передачі рухомого майна №1 від 16.06.2017р. та видаткової накладної №131702760 грн. ФОП Томчук А.М. (продавець) передав а Фермерське господарство «Західний Буг » Юнака С. П. (покупець) прийняв рухоме майно візок до жниварки Claas с.н. НОМЕР_2 2003р. в розмірі 58600 грн. даний акт та видаткова накладна підписані та скріплені печатками юридичних осіб. (а.с. 21-22)

Між, тим покупець в порушення умов пунктів 1.8, 1.9 договору оплату не здійснив.

11.01.2018р. позивачем була надіслана претензія на адресу відповідача про сплату заборгованості, проте останнім залишена без реагування. (а.с. 28-32)

Отже, відповідач взяті на себе зобов'язання в частині проведення з позивачем розрахунків по оплаті рухомого майна - жниварки Claas c.н. НОМЕР_2 2003 року виготовлення (у порядку та строки, визначені вище) не виконав.

На час розгляду справи у Фермерського господарства «Західний Буг » Юнака Сергія Петровича перед Фізичною особою підприємцем Томчуком Андрієм Михайловичем існує непогашена заборгованість за договором за 1176/Н від 28.04.2017р. в сумі 58 600 грн., яка в судовому засіданні представником відповідача визнана в повному об'ємі.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов'язки на підставі договору купівлі-продажу рухомого майна за № 1176/Н від 28.04.2017р.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона(продавець) передає або зобов'язується передати у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 58 600грн. основної заборгованості, підставна та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено , що у разі прострочення покупцем строків оплати товару продавець має право вимагати оплату товару та сплати процентів за користування грошовими коштами.

Згідно п.7.4.2 договору сторони передбачили, що від дня коли товар покупцем повинен був бути оплачений, продавець має право вимагати від покупця , а покупець повинен сплатити відсотки за користування чужими грошовими коштами до дня повної оплати рухомого майна понад - неустойку та збитки.

Відсотки за користування чужими грошовими коштами оплачуються в наступному розмірі :

а)0,5% від несплаченої ціни рухомого майна (у випадку її відсутності по кожній видатковій накладній ) за кожний календарний день протягом десяти календарних днів з дати , коли товар повинен був бути оплачений покупцем;

б)1,0% від несплаченої ціни рухомого майна (у випадку її відсутності по кожній видатковій накладній ) за кожний календарний день протягом двадцяти календарних днів з дати закінчення десяти календарних днів, зазначених в п. «а» п. 7.4 договору;

в)3,0% від несплаченої ціни рухомого майна (у випадку її відсутності по кожній видатковій накладній ) за кожний календарний день до дня повної оплати з дати закінчення двадцяти календарних днів зазначених в п. «б» п. 7.4 договору.

Позивач згідно заяви про зменшення позовних вимог за вх. №01-81/25/18 від 16.02.2018р. просить суд стягнути з відповідача відсотки за користуванням чужими грошовими коштами в сумі 232 642 грн. за такими періодами :

-з 16.08.2017р. по 26.08.2017р. в розмірі 0,5% - 2930 грн.;

-з 27.08.2017р. по 16.09.2017 в розмірі 1,0 % -11720 грн.;

-з 17.09.2017р. по 19.01.2018р. в розмірі 3,0% - 217 992 грн.

Надаючи оцінку наявності правових підстав для стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами, що заявлені до стягнення, судом встановлено наступне.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Підставами застосування до правовідносин сторін ст. 536 ЦК України є по перше, факт користування чужими грошовими коштами, по друге встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством , дана стаття застосовується до правовідносин, які виникли між особами, а саме: за договором позики ст. 1048 ЦК України, кредитним договором ст.1054 ЦК України, договором банківського вкладу ст. 1061 ЦК України.

Дана правова позиція викладена у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 24.12.2013р. та у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р.

Разом з тим і за приписами ч. 3 ст. 692 ЦК України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Як слідує із умов договору , а саме п. 7.3 сторони передбачили, що кожна із сторін , яка неналежним чином виконує свої зобов'язання зокрема, несвоєчасно розраховується за поставлене передане у власність рухоме майно за цим договором, повинна сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за кожен день прострочення виконання (тобто за кожен календарний день прострочення оплати цієї суми).

Разом із цим пунктом 7.2.4 договору встановлено, що за невиконання грошових зобов'язань крім визначених умовами договору, сторона, що прострочила сплачує іншій стороні проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі :

а)0,5% від несплаченої ціни рухомого майна (у випадку її відсутності по кожній видатковій накладній ) за кожний календарний день протягом десяти календарних днів з дати , коли товар повинен був бути оплачений покупцем;

б)1,0% від несплаченої ціни рухомого майна (у випадку її відсутності по кожній видатковій накладній ) за кожний календарний день протягом двадцяти календарних днів з дати закінчення десяти календарних днів, зазначених в п. «а» п. 7.4 договору;

в)3,0% від несплаченої ціни рухомого майна (у випадку її відсутності по кожній видатковій накладній ) за кожний календарний день до дня повної оплати з дати закінчення двадцяти календарних днів зазначених в п. «б» п. 7.4 договору.

Згідно з висновками ВСУ проценти за користування чужими грошовими коштами (ст. 692 ЦК України), які за умовами договору купівлі-продажу (поставки) нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов'язання, за своєю правовою природою підпадають під визначення пені (ст. 549 ЦК України). Якщо ж пеня була нарахована відповідно до іншого пункту договору за цей самий період , то нарахування процентів не узгоджується з приписами ст. 61 Конституції України, за замістом якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (постанова ВСУ від 24.12.2013р. №3-37гс13 та від 01.07.2014р. №№3-31гс14, 3-32гс14).

За правовою конструкцією, визначеною у постанові Верховного Суду України від 24.12.2013р. по справі №8/5025/1402/12 у розумінні зазначених статей проценти є не відповідальністю, а платою за весь час користування грошовими коштами, що не були своєчасно сплачені божником.

Зі змісту цих статей випливає, що договором може бути встановлено лише інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення.

Разом із цим згідно з положеннями ст. 549 ЦК України грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов'язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання є пеня.

Подаючи позов до суду, позивач просив стягнути 6531,09 грн. - пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 232 642 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами за один і той же період з 16.08.2017р. по 19.01.2018р.

Проте, позивач в заяві про зменшення позовних вимог за вх.№01-81/25/18 від 16.02.2018р. від стягненні пені відмовився, дана заява є прийнятою судом.

Оскільки, за правовою природою нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами згідно з умовами п 7.4.2 договору є пенею, однак позивач відмовився від її стягнення відповідно до заяви за вх.№01-81/25/18 від 16.02.2018р. (а.с 56-57), то у задоволенні позовної вимоги про стягнення 232 642,00 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами слід відмовити.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена Фізичною особою - підприємцем Томчуком Андрієм Михайловичем вимога щодо стягнення 58 600 грн. основної заборгованості з Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича підлягає до задоволення. В решті позову відмовити.

У разі часткового задоволення позову то витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст. ст. 11, 509, 530 , 526, 527, 536, 549, 610, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 144, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 46, 74, 86, 129, 237-238, 239, 240-241 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (44711, Волинська обл., Володимир-Волинський р-н., с. Кладнів, вул. Набережна, буд.2, ) на користь Фізичної особи - підприємця Томчука Андрія Михайловича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_3 в ЖРУ ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», МФО 380281 ) 58 600 грн. - заборгованості та 874 грн. витрат по оплаті судового збору.

3. В решті відмовити.

Повний текст рішення

складено 29.03.2018

Суддя В. М. Дем`як