номер провадження справи 5/154/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

22.03.2018 Справа № 908/2522/17

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 164)

До відповідачів:

1 - Фізичної особи-підприємця Хваткова Олега Юрійовича (72000, АДРЕСА_1)

2 - Фізичної особи-підприємця Хваткова Юрія Юрійовича (72000, АДРЕСА_2)

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

За участю представників сторін:

Від позивача: Скорик К.М., довіреність № 08-46/0035 від 09.01.2018р.

Від відповідача-1, Хватков О.Ю., паспорт серія НОМЕР_4 від 31.07.1997р.

Від відповідача-1, ОСОБА_4, адвокат, ордер ЗП №036303 від 24.01.2018р.

Від відповідача-2, не з'явився

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької обласної державної адміністрації до фізичної особи-підприємця Хваткова Олега Юрійовича та фізичної особи-підприємця Хваткова Юрія Юрійовича про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Ухвалою суду від 13.12.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №908/2522/17, справі присвоєно номер провадження - 5/154/17, розгляд справи призначено на 24.01.2018р. У зв'язку із набранням чинності 15.12.2017 р. нової редакції Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 24.01.2018р. відкрито провадження у справі №908/2522/17 у порядку загального позовного провадження та підготовче провадження призначено на 14.02.2018р. з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 14.02.2018р. розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 12.03.2018р, в судовому засіданні 12.03.2018р. оголошено перерву до 22.03.2018р. В судовому засіданні 22.03.2018р. судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 14.02.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р. № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуальної кодексу України, який набрав чинності з 15.12.2017р.

Згідно з п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що у цій справі вже порушено провадження у справі за правилами Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діяла станом на день надходження позову до суду, а саме 13.12.2017, однак відповідно до положень статті 176 нового Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі, отже суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами статті 176 ГПК України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 28.07.2008 між Василівської районною державною адміністрацією Запорізької області (далі - Василівська РДА) та приватними підприємцями Хватковим О.Ю. та Хватковим Ю.Ю. укладено договір № 228 про надання водного об'єкту загальнодержавного значення, розташованого на території Василівського району у тимчасове користування на умовах оренди терміном дії десять років. Також, між тими-ж сторонами існує пов'язаний нотаріальний договір від 07.08.2003 на землі водного фонду та водного об'єкту на земельну ділянку розміром 203,67 га та прибережну смугу площею 94,46 га під водний об'єкт (водоймище № 4 - Калинівське водосховище, яке знаходиться на території Малобілозерської міської ради Василівського району Запорізької області, кадастрові номери НОМЕР_4) терміном дії 15 років.

За інформацією Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, відповідач-1 звертався до Малобілозерської сільської ради та повідомляв про заборону рибальства на орендованому об'єкті та встановлення бетонних плит. Вказана заборона загального водокористування відповідачами, в порушення п. 4 ст. 47 Водного кодексу України із Василівською РДА не погоджувалась, що підтверджується листом № 2354/01-35 від 12.10.2017.

За результатами проведеного рейду з боку Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області відповідно до плану наказу № 000138 від 26.09.2017 було підтверджено факт заборони відповідачами - 1 та 2 любительського лову риби на вищевказаній водоймі. Також, під час огляду водного об'єкту було виявлено факт незаконного спецводокористування (спуску води) без погодження із Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, що є порушенням п. 3.15 Договору, яким Орендаря зобов'язано погоджувати з Департаментом екології та природних ресурсів в Запорізькій області, Облводгоспом та Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів умови спорожнення водойми. Факти скиду води були зафіксовані шляхом складання акту огляду водойми. Згідно з наявної інформацією спецводокористування відповідачами не оформлювалось протягом 2015-2017р.р., чим порушено вимоги ст. 44 Водного кодексу України.

За інформацією СВ Дніпрорудненського ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно відповідачів - 1 та 2 вищезазначеної водойми у провадженні знаходиться кримінальне провадження № 0000660 від 13.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Відповідно до звітності виробництва продукції аквакультури за формою № 1А - риба, відповідачами - 1 та 2 упродовж 2014 виловлено та реалізовано продукції аквакультури 17 000 кг, 2015 - 20 000 кг, 2016 - 15 000 кг. Згідно з вимогами Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 30.01.2013 № 45 затверджено Зони аквакультури та рибопродуктивності по регіонах України, відповідно до яких для Запорізької області показник вирощування та вилову товарної продукції повинен становити близько 160 000 кг в рік та дотримання вказаних показників є однією з умов передачі водних об'єктів у користування. Проте, за 2014-2016 вселення чи закупівля рибо посадкового матеріалу з метою вселення, витрати на корми та інші витрати спрямовані на збільшення запасів та збереження біорізноманіття водних біоресурсів у орендованому водному об'єкті не здійснювались.

Наслідком господарської діяльності у сфері аквакультури є заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, що призвело до значних зменшень запасів водних біоресурсів, їх кількісного та якісного складу в орендованій водоймі. Своїми діями Відповідачі - 1 та 2 порушують вимоги чинного природоохоронного та водного господарства, а саме ст. ст. 44, 47, 51, водного Кодексу України, ст. 14 Закону України "Про аквакультуру".

Василівська РДА не має повноважень щодо розпорядження ані даним водним об'єктом, ані земельною ділянкою під ним, у тому числі і на розірвання договору від 28.07.2008 № 228, у зв'язку з чим Запорізькою обласною державною адміністрацією з метою досудового врегулювання спору листом від 08.11.2017 № 09510/08-32 було запропоновано відповідачу-1 та відповідачу-2 розірвати вищевказані договори та повернути водний об'єкт разом із земельною ділянкою. Проте, листом від 16.11.2017 за № 61 відповідач-1 відмовився від пропозиції розірвати договір.

З огляду на вищезазначене позивач просить суд розірвати договір надання водного об'єкту загальнодержавного значення, розташованого на території Василівського району у тимчасове користування на умовах оренди № 228 від 28.07.2008, розірвати договір оренди земель водного фонду та водного об'єкту від 07.08.2003, повернути водний об'єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 202,67 га у власність держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації та повернути земельну ділянку розміром 203,67 га та прибережну смугу площею 94,46 га під водний об'єкт у власність держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити

24.01.2018 до господарського суду Запорізької області від позивача надійшли документи витребувані ухвалою від 13.12.2017 та письмове клопотання від 23.01.2018 про залучення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що оскаржувані договори оренди були укладені саме із Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області, водний об'єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 203,67 га, земельна ділянка розміром 203,67 га та прибережна смуга площею 94,46 га під водним об'єктом знаходиться на території Василівського району Запорізької області. На підставі викладеного позивач просить суд залучити до участі у справі Василівську районну державну адміністрацію Запорізької області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою від 24.01.2018р. суд залишив вказане клопотання без задоволення.

22.03.2018р. до суду від позивача також надійшла заява про уточнення заявлених позовних вимог, якою позивач, з огляду на встановлення під час підготовчого засідання факту припинення підприємницької діяльності ФОП Хватковим Ю.Ю., вважає за необхідне внести зміни до суб'єктного складу учасників справи № 908/2522/17, а саме замінити статус відповідача-2 Хваткова Ю.Ю. з сторони (відповідача) на учасника - третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача. Також позивач , посилаючись на ст. 19 Конституції України, ст. 770 ЦК України, ст. 11 Закону України "Про аквакультуру", ч. 5 ст. 122 земельного кодексу України, ст. 51 Водного кодексу України, зазначив, що на день розгляду справи Василівська РДА не має повноважень щодо розпорядження ані водним об'єктом, ані земельною ділянкою під ним, у тому числі і на розірвання спірних договорів. Такими повноваженнями наділена саме Запорізька обласна державна адміністрація. Заходи позасудового врегулювання спору вичерпані.

З огляду на викладене, позивач просить розірвати договір надання водного об'єкту загальнодержавного значення, розташованого на території Василівського району у тимчасове користування на умовах оренди № 228 від 28.07.2008р., а також розірвати договір оренди земель водного фонду та водного об'єкту від 07.08.2003р. на землі водного фонду та водного об'єкту (кадастровий № :10:001:0001), укладені між Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області та приватними підприємцями Хватковим О.Ю. та Хватковим Ю.Ю. Крім цього, просить повернути водний об'єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 203,67 га, розташованого на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області у власність держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації; повернути земельну ділянку розміром 203,67 га та прибережну смугу площею 94,46 га під водний об'єкт (водоймище №4, канівське водосховище, яке знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий № :10:001:0001) у власність держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації, а також стягнути з відповдліача-1 на користь позивача судовий збір у розмірі 6400 грн.

Також, 24.01.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від відповідача-1 (ФОП Хваткова О.Ю.) надійшов письмовий відзив від 24.01.2018 на позовну заяву, згідно з яким відповідач-1 зазначає, що на час розгляду справи відповідачем-2 (Хватковим Юрієм Юрійовичем) підприємницька діяльність припинена, що підтверджується записом про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем від 22.07.2015, номер запису 03001259, у зв'язку з чим вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та просить суд закрити провадження по справі № 908/2522/17. В додаток до вказаного клопотання відповідачем-1 надано повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служи Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області від 22.07.2015 за № 02-05-03/66 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Хваткова Юрія Юрійовича, НОМЕР_1.

Також 22.03.2018р. від відповідача-1 надійшли заперечення, в яких він звертає увагу суду на те, що вимоги позивача є неправомірними, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки відповдвач-2 не є суб'єктом підприємницької діяльності, вважає, що позивач не є належним позивачем у справі, відсутні правові підстави як для розірвання спірних договорів, так і для повернення водного об'єкту та земельної ділянки саме позивачу, навіть за умови розірвання в судовому порядку цих договорів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 175, п. 3 ч. 2 ст. 185, ст. 231 ГПК України просить за результатами підготовчого засідання постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

05.03.2018р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-2 (Хваткова Ю.Ю.), в якому він посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України , стверджує, що спірні договори укладені Василівською РДА Запорізької області з однієї сторони та фізичними особами-підприємцями Хватковим О.Ю. та Хватковим Ю.Ю. з другої. На час розгляду справи Хватков Ю.Ю. припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується записом про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем від 22.07.2015р., номер запису 003001259. Вважає , що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Та просить закрити провадження у справі.

Дослідивши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи № 908/2522/17, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

На підставі розпоряджень голови Василівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - Василівська РДА) від 09.07.2003р. № 380, від 04.08.2003р. № 434, , між Василівською РДА та приватними підприємцями Хватковим О.Ю. (Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 20.06.2000р., серія В01 №002985) та Хватковим Ю.Ю. (Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 17.05.1996, серія В03 № 464035) було укладено договір про надання водного об'єкту загальнодержавного значення, розташованого на території Василівського району у тимчасове користування на умовах оренди від 28 липня 2008 року № 228 терміном дії 10 років.

Також на підставі розпорядження голови Василівської РДА від 01.07.2008р. № 507 між тими ж сторонами укладено пов'язаний нотаріальний договір від 07.08.2003 року на землі водного фонду та водного об'єкту на земельну ділянку розміром 203,67 га та прибережну смугу площею 94,46 га під водний об'єкт (водоймище № 4 - Калинівське водосховище, яке знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_4) терміном дії 15 років. Відповідно до умов договору Орендодавець надав, а Орендарі прийняли у тимчасове користування на умовах оренди водний об'єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 203,67 га, що розташований на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області.

Вирішуючи подані відповідачами клопотання про закриття провадження у справі з підстав непідвідомчості цією справи господарським судам України, суд виходить з наступного.

Параграф 1 глави 2 ГПК України в редакції з 15.12.2017р. визначає предметну та суб'єктну юрисдикцію господарських судів.

Так, п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 20 цього кодексу встановлено, що

1. Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Таким чином, законодавець, на відміну від положень ст. 1, п. 6 ч. 1 ст. 12 редакції ГПК України, що діяла до 15.12.2017р., яким визначалося, що:

- ст. 1: Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі -підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності;

- ст. 12: господарським судам підвідомчі: 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів,

встановив процесуальні обмеження щодо можливості розгляду господарськими судами справ за участі в якості позивачів та відповідачів фізичних осіб, які не є підприємцями, зокрема у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням саме господарської діяльності, при укладанні, змінні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, та у справах у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю).

Тобто, законодавець визначив, якщо стороною вказаних навіть господарських правочинів чи стороною у земельному спорі є фізична особа, яка не є фізичною особою-підприємцем, то така справа є непідвідомчою господарським судам України.

Під час вирішення питань щодо порушення провадження у справі судом встановлено, що предметом цього спору є дострокове розірвання договорів оренди водного об'єкту, земельної ділянки та їх повернення, які були укладені Василівською РДА з громадянами Хватковим О.Ю. та Хватковим Ю.Ю., які на час їх укладання мали статус фізичних осіб-підприємців. Отже, станом на 13.12.2017р. - дату порушення провадження у справі за правилами редакції ГПК України, яка діяла до 14.12.2015р. включно, за суб'єктним складом сторін та предметом спору ця справа підлягала розгляду у господарських судах України у зв'язку з чим і була прийнята судом до свого провадження.

Крім цього, ухвалою від 13.12.2017р. суд звернув увагу сторін, що з 15.12.2017 р. вступає в законну силу новий Господарський процесуальний кодекс України та подальший розгляд справи буде здійснюватись відповідно до положень вказаного кодексу, враховуючи вимоги розділу ХІ ГПК України в редакції з 15.12.2017р.:

1. Установити, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: 9) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до поданих позивачем 24.01.2018р. до суду витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР):

- за № станом на 22.01.2018р. у ЄДР містить запис про те, що Хватков Олег Юрійович зареєстрований 20.06.2000р. в якості фізичної особи-підприємця за адресою: 72003, АДРЕСА_1

- за № станом на 22.01.2018р. у ЄДР містить запис про те, що Хватков Юрій Юрійович зареєстрований 17.05.1996р. в якості фізичної особи-підприємця за адресою: 72002, АДРЕСА_2. Також ЄДР містить записи від 22.07.2015р. про внесення державним реєстратором Михайлівської районної державної адміністрації ОСОБА_5 рішення фізичної особи підприємця Хваткова Ю.Ю. № 2001259 про припинення підприємницької діяльності та про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Хваткова Ю.Ю. за власним рішенням № 3001259.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що вже станом на час подання позовної заяви - 13.12.2017 р. - відповідач-2 у справі Хватков Юрій Юрійович втратив статус фізичної особи-підприємця.

Оскільки про вказані обставини на дату прийняття ухвали про порушення провадження у справі - 13.12.2017р. - за правилами редакції Господарського процесуального кодексу України , що діяла до 15.12.2017р., суду не було відомо, а з матеріалів, доданих до позовної заяви вбачалося, що обидва відповідачі є підприємцями, то відповідно до вимог ст. ст. 1, 12 ГПК України суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду, призначивши судове засідання на 24.01.2018р., та зобов'язав сторони, зокрема, надати документи, які засвідчують їх правовий статус (статут, положення, свідоцтво про державну реєстрацію, копію довідки про включення до Єдиного державного реєстру та ін.); достовірні відомості про фактичні адреси відповідача у т. ч. на день розгляду справи (довідку з виконавчого комітету, єдиного державного реєстру підприємств і організацій, інші документи).

З огляду на набрання чинності з 15.12.2017р. нової редакції ГПК України та на підставі його ст.ст. 12, 176, 177, 182, 195, 207, 234, 235 у судовому засіданні 24.01.2018р. суд прийняв ухвалу, якою відкрив провадження у справі №908/2522/17 в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 14.02.2018 о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, запропонувавши сторонам виконати вимоги ст. ст. 178, 184 ГПК України.

Враховуючи завдання підготовчого засідання, визначені статтею 177 ГПК України, суд здійснив у підготовчому засіданні необхідні процесуальні дії, передбачені ст. 182 цього кодексу, зокрема з'ясував склад учасників судового процесу, встановивши у судовому засіданні на підставі поданих сторонами вищевказаних доказів та пояснень, що громадянин Хватков Юрій Юрійович припинив свою діяльність у якості фізичної особи-підприємця на підставі власного рішення, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відповідні записи від 22.07.2015р. за № 2001259 та № 3001259.

Вказаним підтверджується, що стороною у цьому спорі щодо розірвання правочинів, пов'язаних господарською діяльністю та речовим правом (користування) на водний об'єкт та земельну ділянку, однією із сторін є фізична особа, яка не є підприємцем - Хватков Ю.Ю., що відповідно до положень п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України виключає можливість розгляду цієї справи господарськими судами України у зв'язку із непідвідомчістю їм цього спору.

Той факт, що сторонами спірних правочинів не внесені до них зміни, пов'язані із вказаною обставиною, сам по собі не спростовує факту припинення підприємницької діяльності Хватковим Ю.Ю., а свідчить про недотримання сторонами умов цього договору та вимог законодавства України щодо своєчасного внесення змін до договорів, а також не є належним, допустимим та достатнім доказом на спростування втрати Хватковим Ю.Ю. статусу фізичної особи-підприємця в розумінні статей 76, 77,79 ГПК України.

При цьому суд враховує, що положення п. 9 ч. 1 розділу ХІ цього кодексу "Перехідні положення" не містять жодних обмежень щодо застосування усіх без виключень норм та правил нової редакції ГПК України при вирішенні спорів, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, та розгляд яких в подальшому відбувається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вказане означає, що під час з'ясування суб'єктного складу учасників такого спору у підготовчому засіданні суд зобов'язаний застосовувати, в тому числі, вимоги ст. 20 цього кодексу, яка визначає підвідомчість спорів господарським судам України. При цьому перехідні положення цього кодексу не зобов'язують господарські суди здійснювати розгляд справ, які були порушені до 15.12.2017р. за правилами вже нечинної редакції цього кодексу, або продовжувати розгляд спорів, які були підвідомчі цим судам до 15.12.2017р. і перестали бути їм підвідомчими, із забороною закриття провадження у них, як це визначив законодавець, наприклад, у п. 11 цих "Перехідних положень":

11) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Також суд зазначає, що до вирішення вказаних процесуальних питань відносно підвідомчості цього спору ним не можуть бути застосовані положення та роз'яснення Пленумів Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" та від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", оскільки вони надавалися щодо застосування судами норм ГПК України, які діяли до набрання чинності новою редакцію вказаного кодексу 15 грудня 2017 року, а тому не можуть поширюватись на процесуальні відносини, які вирішував суд після 15.12.2017р. в порядку та на підставі п. 9 ч. 1 розділу ХІ цього кодексу "Перехідні положення". Крім цього, запропоновані у цих постановах Пленумів ВГСУ шляхи вирішення судами процесуальних колізій при встановленні під час розгляду справи факту втрати фізичною особою статусу підприємця (закриття провадження у справі в частині вимог щодо такої особи та продовження розгляду справу в решті позовних вимог) приймалися з урахуванням положень редакції ГПК України, яка діяла до 15.12.2017р., і об'єктивно не враховували та не могли вирішити спірні питання підвідомчості спорів, які виникають при застосуванні ст. 20 та перехідних положень ГПК України у новій редакції.

Навпаки, законодавець вже з урахуванням судової практики та спірних процесуальних питань її застосування в новій редакції ГПК України усунув певні протиріччя, однозначно встановивши, що спори, стороною в яких є хоча б одна фізична особа, яка не є підприємцем, не належать до спорів, які можуть вирішуватись господарськими судами України, незалежно від того чи є цей спір господарським з огляду на характер взаємовідносин сторін, характер позову та зміст позовних вимог, тобто здійснив розмежування за суб'єктним складом сторін спору.

Крім цього, позивач не надав суду належного обґрунтування та доказів того, що будь-яким іншим законом України прямо визначена його підвідомчість і вказаний спір має розглядатись виключно господарськими судами України, тим більше що статтею 158, ч.ч. 1 та 2 глави 25 Земельного кодексу України встановлено, що:

1. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

2. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Крім цього, ст. 109 Водного кодексу України також визначено порядок розгляду спорів з питань використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів:

Спори з питань використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, місцевими радами, судом або третейським судом у порядку, встановленому законодавством.

Отже, законодавець визначив органом вирішення земельних спорів, в тому числі, суд будь-якої юрисдикції, до відання якого згідно із процесуальним законом віднесено вирішення земельних спорів та спорів з питань використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів. До 15.12.2017р. вказані спори безумовно належали до юрисдикції господарських судів, проте після цієї дати, з урахуванням вимог п.п. 1, 6 ч.1 ст. 20 та п. 9 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" вони не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.

Приймаючи цю ухвалу суд також враховує і ту обставину, що відповідно до ч. 2 ст. 278 ГПК України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Судом здійснені дії відповідно до ст. ст. 177, 182 ГПК України, в т.ч. з'ясовано, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; з'ясовано, чи сторони повідомили про всі обставини справи, які їм відомі; чи надали усі докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; з'ясовано розмір заявлених сторонами судових витрат та здійснені інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Інших клопотань від представників сторін до суду не надійшло.

Статтею 185 ГПК України передбачено, що:

1. У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

2. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Порядок та підстави закриття провадження у справі визначені статтею 231 ГПК, зокрема:

1. Господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

3. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

5. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З огляду на викладене, за наслідками підготовчого провадження суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та роз'яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції загальних судів відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України:

Стаття 19. Справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів

1. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на обидві сторони в частині тих судових витрат, які кожна сторона особисто понесла.

Також суд роз'яснює, що сплачений позивачем за подання цього позову до державного бюджету судовий збір у розмірі 6400 грн., відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", підлягає поверненню позивачу у повному обсязі за його клопотанням та за ухвалою суду в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З огляду на викладене, керуючись п.п. 1, 6 ч.1 ст. 20, ст.ст. 129, 177-185, п. 1 ч. 1 ст. 231, п. 9 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 908/2522/17 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 26.03.2018 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.