УХВАЛА

26 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/2082/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого (доповідач), Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.12.2017

та на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2017

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

до Дочірнього підприємства "Апарат правління" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Одестрансбуд"

про стягнення 119 813,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.11.2017 (суддя Щавинська Ю.М.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 (колегія суддів у складі: Лашин В.В. - головуючий, судді: Величко Т.А., Аленін О.Ю.), в позові відмовлено.

Не погоджуючись з наведеними судовими рішеннями, 22.02.2018 позивач повторно звернувся із касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки первісно подана позивачем касаційна скарга була йому повернута без розгляду ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.02.2018 на підставі підпункту 17.5 пункту 17 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017).

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги та дослідивши додані до скарги матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Одеський апеляційний господарський суд приймаючи постанову від 26.12.2017 про залишення без змін рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2017, виходив з того, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача відповідних грошових коштів, як збитки за надані послуги водопостачання та водовідведення у певний період, проте позивачем не доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення (протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини), а тому підстави для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як стягнення збитків, що передбачена приписами статті 22 Цивільного кодексу України, відсутні.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду погоджується з таким висновком апеляційного господарського суду, оскільки він ґрунтується на положеннях статті 22 Цивільного кодексу України.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга позивача є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких підстав Касаційний господарський суд у складі Верховного суду відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У зв'язку з цим клопотання позивача про поновлення строку на касаційне оскарження у справі розгляду не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 та на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2017 у справі № 916/2082/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов