УХВАЛА

22 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/126/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Дроботової Т.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Україна"

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Воскресенської сільської ради Приазовського району Запорізької області,

про визнання договору оренди земельної ділянки б/н від 10.11.2004 року продовженим,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - ГУ Держгеокадастру), подана 26.12.2017 через Донецький апеляційний господарський суд на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі № 908/126/17.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, згідно з яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній після 15.12.2017) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становила 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" із 01.01.2017 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Як убачається із матеріалів справи, предметом позову є вимога немайнового характеру, а саме визнання договору оренди земельної ділянки б/н від 10.11.2004 року продовженим.

Таким чином, при поданні цієї касаційної скарги ГУ Держгеокадастру мало сплатити судовий збір у розмірі 3 200,00 грн (1 600,00 грн - розмір судового збору за подання позовної заяви х 200 %).

Однак надане скаржником платіжне доручення від 20.12.2017 № 1475 про сплату судового збору на суму 1 920,00 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ГУ Держгеокадастру необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа (доплати), що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн за наведеними нижче реквізитами.

Отримувач коштів: УК у Печерському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві

Код банку отримувача: 820019

Рахунок отримувача: 0007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102.

Крім того, звертаючись із касаційною скаргою ГУ Держгеокадастру заявило клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, яке не містить будь-якого обґрунтування неможливості реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, а отже з чим підстав для визнання строку пропущеним із поважних причин немає.

При цьому скаржник має право навести інші підстави для поновлення строку, які унеможливлювали вчасне здійснення ним відповідних процесуальних дій у встановлений термін.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ).

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній з 15.12.2017), Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі № 908/126/17 залишити без руху та надати скаржникові строк для усунення недоліків до 16.04.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Дроботова