РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2018Справа № 910/21939/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бір-Маркет" (49000, м.Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 35, оф.22, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-2006" (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 1, оф.506, )

про розірвання договору та стягнення 42 262,27 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Остапчук Т.М. за дов.

від відповідача: Янко М.О. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бір-Маркет" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом, посилаючись на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістраль-2006" зобов'язань з передачі в оренду приміщення по договору оренди від 06.05.2017 у визначений строк та у придатному для цільового використання стані, у зв'язку з чим позивач просить розірвати договір оренди від 06.05.2017, повернути 18 600,00 грн., сплачених позивачем в якості плати за користування об'єктом оренди за перший місяць, 18 600,00 грн., сплачених позивачем в якості плати за користування об'єктом оренди за останній місяць відповідно до п.4 ч. 2 ст. 784 ЦК України, а також стягнути 165,62 грн. неустойки за несвоєчасну передачу майна в оренду, 459,00 грн. 3% річних, 123,65 грн. інфляційних втрат, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України на сплачену суму орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачами було укладено договір оренди від 06.05.2017, за умовами якого відповідач зобов'язався у строк не пізніше 31.05.2017 передати, а позивач отримати у користування об'єкт оренди для використання у комерційній діяльності: збору та фасування продукції орендаря та здійснювати сплати орендних платежів; проте об'єкт оренди був переданий за актом 13.06.2017 із прихованими недоліками: 21.06.2018 орендоване приміщення було залито фекальними водами через відділ каналізаційного стояка, який встановлений у даному приміщенні, про що повідомлено відповідача листом за вих. № 01-06/17 від 21.06.2017 з наміром розірвати договір з 22.06.2017 та вимогою повернути сплачені кошти в рахунок першого та останнього місяця оренди, проте відповідач своєї згоди на припинення договору не надав, кошти не повернув, мотивуючи відмову усуненням недоліків майна та правом орендаря користуватись приміщенням по договору до 31.05.2018.

Ухвалою суду від 08.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21939/17, розгляд справи призначено на 23.01.2018.

22.01.2018 відповідачем подано відзив на позов, в якому він проти позову заперечує, вказуючи, що надане в оренду позивачу приміщення по договору оренди від 06.05.2017 за актом від 13.06.2017 після проведення спільного обстеження, виявлення причини та усунення наслідків аварійної ситуації - залиття фекальними водами через відділ каналізаційного стояка, що сталося 21.06.2017, силами та засобами орендодавця, придатне для подальшого використання, підстави для розірвання правовідносин та повернення орендної плати, відсутні. Пояснив, що усі недоліки майна були доступні до уваги орендаря при передачі майна в оренду та наміру його переобладнання, що зафіксовано у п.2.3 договору, а також з цією ж метою сторонами було визначено, що приміщення в строк до 01.07.2017 з моменту передачі використовується позивачем для переобладнання і не підлягає оплаті за цей строк. Зазначив, що доказів порушення відповідачем умов договору не надано, акт про повернення орендованого майна та передачу ключів від орендованого приміщення не складений та не підписаний, тому у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 23.01.2018 у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справу № 910/21939/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 06.02.2018.

06.02.2018 в судовому засіданні відповідачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

06.02.2018 судом оголошено перерву до 27.02.2018.

23.02.2018 через канцелярію суду позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач стверджує про несвоєчасність передачі майна в оренду та наявність недоліків майна, які є прихованими від орендодавця всупереч обов'язку орендодавця відповідно до ст.767 ЦК України повідомити про них, зазначає, що при прийманні майна орендар не оглядав підвальне приміщення та не мав змоги виявити несправності в каналізаційній мережі, що призвели до аварії 21.06.2017, після якої орендоване приміщення не придатне для використання для цілей орендаря. Вказує, що ключі від приміщення були повернені відповідачу наприкінці червня 2017, позивач не користувався та не використовував його згідно цільового призначення, тому сплачені кошти з урахування штрафних санкцій мають бути повернені у повному обсязі.

У судовому засіданні 27.02.2018 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких зазначає, що усі твердження позивача щодо непридатності об'єкта оренди є суб'єктивними, оскільки в Акті обстеження від 27.06.2017 зазначено, що приміщення не зазнало пошкоджень, обмежень щодо його використання також наразі немає, в той час, як збереження продуктів харчування Орендарем, залежить від виду та стану виробничого устаткування, яким орендар користується у своїй господарський діяльності; позивач не надав жодного санітарно-епідеміологічного заключення, яке би вказало на неможливість використання приміщення.

У судовому засіданні 27.03.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

06.05.2017 між позивачем - ТОВ «БІР-МАРКЕТ» (орендар) та відповідачем - ТОВ «МАГІСТРАЛЬ-2006» (орендодавець) було укладено договір оренди (найму) нерухомого майна, за умовами якого орендодавець зобов'язався передати орендарю у тимчасове платне користування нежитлові приміщення, а орендар - прийняти об'єкт оренди у користування та сплачувати орендну плату та інші платежі на умовах Договору. Об'єкт оренди передається для використання за цільовим призначенням, а саме: для використання у комерційний діяльності орендаря, а саме для збору та фасування продукції орендаря.

Відповідно до пп.2.1.2, 2.2, 2.3 договору визначено, що об'єкт оренди включає в себе нежитлове приміщення, розташоване на 1 (першому) поверсі будівлі, яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Академіка Корольова, буд.2а. Характеристика об'єкту оренди та його стан зазначаються сторонами у актах приймання-передачі на момент передачі об'єкту оренди в користування та його повернення. Прихованих недоліків, які відомі орендодавцю та які свідомо не був попереджений орендар, об'єкт оренди не має.

Згідно пп.3.1-3.2 договору, строк оренди рахується з дня передачі об'єкту оренди орендарю та підписання сторонами Акту приймання-передачі об'єкту оренди до дня повернення об'єкту оренди орендодавцю за актом приймання-передачі. Строк оренди складає 12 місяців з моменту передачі об'єкта оренди та закінчується 31.05.2018.

Відповідно до п. 3.3 договору, об'єкт оренди повинен бути переданий в оренду від Орендодавця до Орендаря за Актом приймання-передачі об'єкту оренди не пізніше 31 травня 2017 року, якщо сторони письмово за обопільною згодою не узгодять інший строк.

За Актом прийому-передачі майна від 13.06.2017 орендодавець передав у строкове платне користування приміщення по договору із фіксуванням у акті показань лічильників електроенергії та холодного водопостачання.

При підписанні договору орендарем було сплачено орендодавцю кошти у розмірі 18 600,00 грн. в рахунок плати за користування об'єктом оренди за перший місяць та 18 600,00 грн. за користування об'єктом оренди за останній місяць.

Вказані обставини підтверджуються копією договору оренди від 06.05.2017, Акту прийому-передачі майна від 13.06.2017 та поясненнями сторін.

21.06.2017 листом за вих. № 01-06/17 позивач повідомив відповідача, що в ніч з 20-го на 21-е червня 2017 орендоване по договору приміщення внаслідок прориву каналізації було затоплене фекаліями та відходами, що унеможливлює його використання за цільовим призначенням, та висловив пропозицію достроково розірвати договір оренди з 22.06.2017, підписати додаткову угоду про припинення договору, а також відповідно до п.4.2 договору вимагав повернути сплачені кошти в рахунок договору. Вказаний лист отриманий ТОВ «Магістраль-2006» 26.06.2017, що засвідчено підписом представника на примірнику листа.

У відповідь на лист позивача відповідач 27.06.2017 листом повідомив про створення комісії щодо обстеження приміщення 30.06.2017 за участю представника ТОВ «БІЛ-МАРКЕТ» з метою визначення ступеня пошкоджень та витрати на усунення недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2017 комісією у складі працівників ЖЕД-3: інженера ОСОБА_3, майстра технічної дільниці ОСОБА_4., майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 складено акт обстеження нежитлового приміщення, яким встановлено, що приміщення, загальною площею 241,4кв.м, розташоване на 1-му поверсі 8-го під'їзду, 10-13 поверхового будинку 1993-1996 року забудови : зазначене приміщення не використовувалось на протязі 4-х років. 21 червня 2017 року в підвальному приміщенні трапилась аварія на каналізаційній мережі /зумовлена захаращенням каналізаційного стояка, що виникло в результаті халатного відношення мешканців при користуванні санітарно-технічними приладами. Аварія була усунена силами ЖЕД-3. Залиття даного приміщення фекальними водами відбулося через відвід каналізаційного стояка, який встановлений в одному з приміщень (зі слів представника ТОВ «Магістраль-2006» Кудряшова С.В., дане приміщених раніше використовувалось, як дитяча кухня) ,на час обстеження виявлено, що на відводі відсутня заглушка, отвір закритий ганчіркою. Матеріал підлоги з з/б плит в 2-х приміщеннях, де трапилось залиття не пошкоджено, матеріальних збитків не нанесено. Висновки комісії: рекомендуємо для запобігання аварійних ситуацій на каналізаційний відвід встановити запірний пристрій (заглушка).

Вказаний акт згідно пояснень представників сторін, помилково датовані 27.06.2017.

Листом від 06.07.2017 у відповідь на лист орендаря за вих. № 01-06/17 від 21.06.2017 орендодавець вказав, що ним власними силами та коштами (замість наймача) усунено недоліки наслідків забруднення, встановлено запірний пристрій, на даний час нежитлове приміщення придатне для використання за умовами оренди по договору.

З листування сторін встановлено, що претензією за вих. № 02-07/17 від 21.07.2017 позивач звернувся до відповідача щодо розірвання договору у зв'язку із відсутністю наміру ТОВ «БІГ-МАРКЕТ» орендувати майно після аварії 21.06.2017 через приховування недоліків орендодавцем, що стали причиною залиття приміщення та повернення коштів у розмірі 37 200,00 грн., які були сплачені за перший та останній місяці оренди майна, проте сторони не досягнули згоди щодо припинення правовідносин, відповідач листом за вих.. № 1-07/17 від 31.07.2017 повідомив про відсутність порушень умов договору з його боку та право орендаря використовувати обумовлене договором приміщення до 31.05.2018 за умови своєчасної сплати орендних платежів.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що орендоване приміщення на момент його передачі в оренду було непридатне до використання, зокрема передано у користування з порушення строків та з прихованими недоліками, що в подальшому стали причиною його залиття фекаліями та відходами 21.06.2017, тому з червня 2017 приміщення орендарем не використовується, ключі від приміщення знаходяться у ТОВ «Магісталь-2006», і в подальшому він не має намір користуватись приміщенням у зв'язку з непридатністю його використання для цілей орендаря, зокрема фасування продуктів харчування з дотримання санітарно-матеріальних норм.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір оренди від 06.05.2017за своєю правовою природою є договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору.

Позивач як на підставу розірвання договірних відносин посилається на те, що отримане в оренду нежитлове приміщення мало приховані недоліки - несправну каналізаційну мережу в підвальному приміщення, що стало причиною його залиття 21.06.2017, в той час, як при прийомі приміщення у користування орендарем підвальне приміщення не оглядалось, тому жодних несправностей орендар виявити не змін, про їх наявність орендодавець всупереч ст. 767 ЦК України не повідомив. Наразі, оскільки орендоване приміщення повинно було використовуватись для фасування та тимчасового зберігання продукції орендаря: пива та закусок до пива, шнекової групи товарів, що відносяться до продуктів харчування, то подальше його використання: розміщення цеху в приміщенні, де стався витік каналізаційних вод і відходів, є недопустимим, орендар не має наміру використовувати приміщення орендодавця та вимагає розірвати договір відповідно до п.4 ч. 2 ст. 768 ЦК України.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 768 ЦК України, на положення якої посилається позивач, визначено, що якщо у речі, яка була передана наймачеві з гарантією якості, виявляться недоліки, що перешкоджають її використанню відповідно до договору, наймач має право за своїм вибором вимагати: розірвання договору і відшкодування збитків, які були йому завдані.

За умовами статей 1-2 договору сторонами було визначено, що орендодавець гарантує, що на момент укладення цього договору об'єкт оренди придатний до використання, його характеристика та стан визначається у Актах приймання-передачі на момент передачі об'єкта оренди в користування та його повернення; приховані недоліки, відомі орендодавцю та про які свідомо не був попереджений орендар, відсутні.

Умовами п.8.1.5 договору визначено право орендаря вимагати дострокового розірвання (припинення) цього договору у випадах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.12.3.1 договору визначено, що договір підлягає достроковому розірванню (припиненню) за ініціативи орендаря за умови попереднього повідомлення про це орендодавця у порядку та строки, що встановлені цим договором у наступних випадках: у разі затримки передачі орендарю об'єкта оренди, у т.ч. у разі виявлення невідповідності приміщення умовам, що додатково узгоджені сторонами та якщо ці невідповідності не було усунено протягом строку, встановленого згідно із цим договором.

Суд зазначає, що на виконання умов договору, 13.06.2017 між ТОВ «БІГ-МАРКЕТ» (орендар) та ТОВ «МАГІСТРАЛЬ-2006» (орендодавець) було складено та підписано акт прийому-передачі майна до договору оренди, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар прийняв в орендне користування приміщення, площею 234,5 кв.м., у складі нежитлових приміщень, що розташовані на першому поверсі будівлі за адресою: м.Київ, вул.Академіка Корольова, 2а, обладнане інженерними спорудами: холодним водопостачанням, каналізацією, теплопостачанням, електропостачанням, системою охоронної сигналізації та двома телефонними лініями. Майно передане відповідно до умов договору.

Таким чином, позивач під час підписання акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 13.06.2017 мав можливість перевірити приміщення на відповідність його санітарним та технічним нормам, врахувати недоліки приміщення, здійснити огляд усіх комунікацій, підвального приміщення, оцінити ризики ведення своєї комерційної діяльності у наявних умовах з можливістю проведення переобладнання та здійснення ремонтних робіт. Натомість, в результаті огляду та перевірки сторони дійшли згоди, що стан приміщення відповідає умов договору.

При цьому відсутність запірного пристрою на каналізаційному відводі не є прихованим недоліком і це можна було помітити при огляді приміщення.

Крім того, відповідно положень 767 Цивільного кодексу України, наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов'язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею. Наймач зобов'язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Доказів на підтвердження наявності прихованих недоліків орендованого позивачем приміщення станом на час підписання договору чи прийому-передачі 13.06.2017, про які відповідач, як стверджує позивач, не попередив орендаря, суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Акту обстеження приміщення від 27.06.2017, аварія 21.06.2017 була усунена, матеріали підлоги з з/б плит в 2-х приміщеннях, де трапилось залиття не пошкоджено, матеріальних збитків не нанесено, рекомендовано встановити запірний пристрій на каналізаційний відвід.

Листуванням сторін підтверджено та позивачем не спростовано, що запірний пристрій встановлено орендодавцем, фактичні наслідки залиття приміщення усунені.

Таким чином позивачем не доведено факту непридатності орендованого приміщення до використання, порушення орендодавцем своїх зобов'язань, у т.ч. щодо наявності невідповідності приміщення умовам, що додатково узгоджені сторонами та підтвердження, що невідповідності не було усунено протягом строку, встановленого згідно із цим договором.

Наданий акт обстеження від 27.06.2017, в якому працівниками ЖЕД-3 вказано причиною аварії на каналізаційній мережі: захаращення каналізаційного стояка, що виникла в результаті відношення мешканців при користуванні санітарно-технічними прилади, не свідчить і не підтверджує вини орендодавця у виникненні вказаної події.

Стосовно тверджень позивача, що вказане приміщення після залиття каналізаційними відходами 21.06.2017 непридатне до використання для комерційних цілей орендаря, невідповідність санітарно-матеріальних нормам та ін.., суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження вказаних обставин та висловлювань, у т.ч. висновку санітарно-епідеміологічної установи чи проведення експертизи, орендарем не надано.

Також з аналізу змісту положень п.4.2 договору оренди від 06.05.2017 вбачається, що підписанням цього договору сторони домовились, що по 30 червня 2017 року орендар користується об'єктом оренди без здійснення оплати, з метою здійснення на власний розсуд поточного ремонту та відновлювальних робіт, тощо.

Тож, при підписанні договору сторонами вже було узгоджено, що орендар безоплатно до 30.06.2017 користується майном саме для здійснення поточного ремонту та відновлювальних робіт, що свідчить про обізнаність орендаря щодо стану приміщення та необхідність його переобладнання, ремонту саме для комерційної діяльності позивача.

Посилання позивача на п.4 ч. 2 ст. 768 ЦК України, щодо права розірвати договір та вимагати відшкодування збитків, не підтверджені належними засобами доказування та не заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Положення цієї статті передбачає можливість сторін договору майнового найму покласти на наймодавця обов'язок гарантувати якість об'єкту найму. При цьому такі гарантії можуть бути надані як на весь строк найму, так і на певний його період. Взяття на себе додаткового обов'язку гарантувати якість речі, що передається в найм, є правом наймодавця. Наявність гарантії наймодавця надає наймачеві додаткові можливості в разі виявлення протягом строку дії гарантії недоліків, що перешкоджають використанню речі відповідно до договору (мова тут йдеться про істотні недоліки, за наявності яких річ або взагалі не може бути використана за призначенням, або використання її за призначенням значно обмежено). Право наймача на розірвання договору та відшкодування збитків, висловлено в контексті понесення збитків, завданих наймачеві достроковим припиненням відносин найму, пов'язаних з пошуком іншої речі, неможливістю використовувати річ протягом певного часу, тощо.

Позивачем не доведено факту заподіяння йому збитків, у т.ч. в результаті залиття приміщення 21.06.2017 (що також зафіксовано в акті від 27.06.2017), розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань відповідача та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

Отже, суд робить висновок, що позивач не довів суду належними засобами доказування наявність підстав для розірвання договору оренди від 06.05.2017 в порядку п.4 ч. 2 ст. 768 ЦК України та з тих підстав, що вказане приміщення містило приховані недоліки та непридатне для використання орендарем, що було б підставою для задоволення вимоги позивача про розірвання правочину відповідно до заявлених підстав позову.

Вимога позивача щодо повернення 18 600,00 грн., сплачених позивачем в якості плати за користування об'єктом оренди за перший місяць, 18 600,00 грн., сплачених позивачем в якості плати за користування об'єктом оренди за останній місяць оренди у зв'язку із недоведеність позивачем порушення відповідачем узгоджених договірних зобов'язань, як підстави для застосування до нього цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 37 200,00 грн. положенням п.4 ч. 2 ст. 768 ЦК України не відповідає.

Відповідно до п.4.2 договору визначено умови оплати та повернення орендної плати: протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами договору орендар оплачує орендодавцю орендну плату за липень місяць оренди у розмірі 18 600,00 грн. та протягом 10 банківських днів - за останній місяць оренди у розмірі 18 600,00 грн. Сума, що буде сплачена орендарем на користь орендодавця за останній місяць оренди, не є авансом та утримується орендарем протягом усього строку дії договору та зараховується в рахунок орендної плати за останній місяць оренди. У разі достроково розірвання (припинення) ця сума або зараховується в рахунок оплати за останній місяць фактичної оренди, або, у разі, якщо на момент розірвання (припинення) договору останній фактичний місяць оренди вже оплачений орендарем у повному обсязі, повертається орендарю на його письмову вимогу у повному розмірі протягом 5 робочих днів з дати розірвання (припинення), за вирахуванням сум, направлених орендодавцем на погашення іншої заборгованості орендаря або в якості компенсації за нанесену орендодавцеві шкоду з боку орендаря.

Згідно п.5.4 договору, повернення об'єкту оренди орендарем орендодавцю здійснюється згідно Акту приймання-передачі в строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня закінчення строку дії та/або дострокового розірвання (припинення) даного договору, який складається в двох примірниках і підписується сторонами. При поверненні об'єкту оренди орендар передає орендодавцю всі виконані орендарем невідокремлені поліпшення об'єкту оренди, які стають власністю орендодавця.

При цьому, оскільки судом не встановлено підстав для розірвання спірного договору оренди від 06.05.2017 та за відсутності підписаного сторонами акту приймання-передачі орендодавцем майна з оренди у червні 2017 (після залиття приміщення), який би свідчив про передачу приміщення орендарем орендодавцю, припинення фактичного користування, передачу ключів та повернення об'єкта оренди, узгодження сторонами часу фактичного користування майном, повернення коштів у заявленій сумі 37 200,00 грн., а саме за липень місяць оренди у розмірі 18 600,00 грн. та 18 600,00 грн. за останній місяць оренди, тому вимоги в цій частині є безпідставним та задоволенню не підлягають.

Оскільки судом не задовольняються вимоги про розірвання правочину та повернення орендної плати, вимога позивача про нарахування 459,00 грн. 3% річних та 1237,65 грн. інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, нарахованих на заявлену суму 37 200,00 грн. за період з 03.07.2017 по 30.11.2017 на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України (надсилання вимоги про повернення коштів - 26.06.2017), які є похідними, також задоволенню не підлягають.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 165,62 грн. за період з 01.06.2017 по 13.06.2017 несвоєчасного передання майна в оренду відповідно до п.10.4.1 договору.

Пунктом 10.4.1 договору встановлено відповідальність орендодавця за несвоєчасне передання об'єкту оренди у користування орендареві, у вигляді неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру орендної плати за весь період прострочено.

З наданих матеріалів судом встановлено та сторонами підтверджено, що об'єкт оренди був переданий орендодавцем орендарю всупереч п.3.3 договору, яким визначено обов'язок передачі приміщення в оренду не пізніше 31 травня 2017, - 13.06.2017, про що сторони підписали Акт прийому-передачі майна від 13.06.2017.

Таким чином, відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної передачі орендованого приміщення за актом орендарю, тому застосування відповідальності відповідно до п.10.4.1 у вигляді 165,62 грн. неустойки за період з 01.06.2017 по 13.06.2017 є обґрунтованим, та вказана сума підлягає стягненню з відповідача в межах заявлених вимог.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бір-Маркет" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-2006" про розірвання договору та стягнення 42 262,27 грн. підлягають задоволенню в частині стягнення 165,62 грн. неустойки, в решті вимог належить відмовити у зв'язку з безпідставністю та недоведеністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-2006" (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 1, оф.506, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бір-Маркет" (49000, м.Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 35, оф.22, ) 165 (сто шістдесят п'ять) грн. 62 коп. неустойки, 6 (шість) грн. 27 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 02.04.2018

Суддя О.М.Ярмак