УХВАЛА

м. Київ

26.02.2018Справа № 910/22414/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ»

на дії та бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лукаут»

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-БУД- ТЕХНОЛОГІЇ»

про стягнення 9214,49 грн.,

Представники:

від скаржника Мілованова О.М. (за дов.)

від інших учасників процесу не прибули

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Лукаут» до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ТРАНС-БУД-ТЕХНОЛОГІЇ» про стягнення 9214,49 грн. за договором про надання послуг моніторингу № 0710-2/10 від 07.10.2010 та договором купівлі-продажу обладнання № 0710-1/10 від 07.10.2010.

Рішенням суду від 09.12.2013 позов задоволено повністю. Зокрема, вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-БУД-ТЕХНОЛОГІЇ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лукаут» 9214,49 грн. боргу, 1720,50 грн. судового збору.

09.01.2014 видано відповідний наказ.

Суд своєю ухвалою від 06.03.2014 замінено товариство з обмеженою відповідальністю «Лукаут» товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ».

У лютому 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» звернулося зі скаргою на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві, в якій просить:

- визнати неправомірними дії органу виконання рішень у виконавчому провадженні № 46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі № 910/22414/13, котрі виразились у винесенні постанови від 13.12.2017 про повернення виконавчого документа стягувану без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- визнати неправомірною бездіяльність органу виконання рішень у виконавчому провадженні № 46569835, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі № 910/22414/13 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та його примусове виконання;

- зобов'язати орган виконання рішень усунути допущене порушення шляхом скасування постанови від 13.12.2017 про повернення виконавчого документа стягувану;

- зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі № 910/22414/13 зі врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі № 910/22414/13;

- стягнути з органу виконання рішень на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» витрати на правничу допомогу у розмірі 700,00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника, суд дійшов таких висновків.

04.07.2017 Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві виніс постанову про прийняття виконавчого провадження № 46569835 до виконання, яке надійшло до нього за місцем реєстрації боржника.

13.12.2017 Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У цій постанові виконавець зазначив, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відносно боржника відсутні; згідно з відповіддю ДФС України у боржника відсутні рахунки та кошти, на які можливо звернути стягнення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, та здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Між тим, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження рухомого майна боржника.

Згідно з пунктами 1, 4 статті 10 Закону до заходів примусового виконання рішень належать, у тому числі, такі дії: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

За приписами частини 2 статті 11 Закону будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

У відповідності до частин 1, 2, 3, 4 статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового етану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З даних, внесених до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вбачається, що державний виконавець в період з 04.07.2017 до 13.12.2017 звернувся лише з запитами до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державної фіскальної служби України, тобто державний виконавець не застосував усі можливі (передбачені законом) заходи досягнення необхідного позитивного результату.

Таким чином, державний виконавець необґрунтовано виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.12.2017. Наведені обставини є підставою для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.12.2017.

Водночас, ефективним способом захисту прав товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» є визнання неправомірною та скасування постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві від 13.12.2017 про повернення наказу Господарського суду міста Києва № 910/22414/13 від 09.01.2014.

Саме цей спосіб призводить до повного відновлення і захисту прав заявника та забезпечить оптимальну можливість його виконання. Такий захід одночасно поглинає у собі вимоги про визнання неправомірними дії органу виконання рішень, вимоги про визнання неправомірною бездіяльності органу виконання рішень, а також усуває порушення закону, не ставлячи настання факту усунення від дій органу виконання.

При цьому, визначаючи самостійно ефективний спосіб захисту, суд виходить як з приписів ст. 5 ГПК України, якими остання наділяє суд правом у своєму рішенні відповідно до викладеної вимоги визначити ефективний спосіб захисту права чи інтересу особи, яка звернулась до суду, а також з положень ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Право на ефективний засіб юридичного захисту) відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на викладене, в цій частині скарга підлягає задоволенню шляхом визнання неправомірною та скасування постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві від 13.12.2017 про повернення наказу Господарського суду міста Києва № 910/22414/13 від 09.01.2014.

Вимоги скарги про зобов'язання державного виконавця або іншої посадової особи Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі № 910/22414/13 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі № 910/22414/13, задоволенню не підлягають, оскільки не носять характеру захисту порушеного права, а спрямовані на забезпечення вчинення органом викання дій, стосовно яких обов'язок настане у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві від 13.12.2017 про повернення наказу Господарського суду міста Києва № 910/22414/13 від 09.01.2014.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили 26.02.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 10 днів з для її проголошення в порядку, передбаченому підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27.03.2018.

Суддя С. А. Ковтун