УХВАЛА

26 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 924/678/17

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Краснов Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності на постанову Рівненського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Демидюк О.О., Павлюк І.Ю., Юрчук М.І. від 11.12.2017 у справі

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - 1) Хмельницької міської ради, 2) Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, 3) Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, м. Хмельницький до Колективного підприємства "Цивільжитлобуд" про стягнення заборгованості в розмірі 121 699, 33 грн.; розірвання договору оренди

та зустрічним позовом Колективного підприємства „Цивільжитлобуд" до Хмельницької міської ради, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, м. Хмельницький про зобов'язання зарахувати грошові вимоги відносно компенсації вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення в рахунок належних позивачу платежів за оренду,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2017 Міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності звернулось із касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.12.2017.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 15.12.2017 року) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з частиною 6 статті 6 Закону України "Про судовий збір", за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є первісні позовні вимоги 1) майнового характеру - про стягнення заборгованості в розмірі 121 699, 33 грн та 2) немайнового характеру - про розірвання договору оренди, а також за зустрічні позовні вимоги майнового характеру - про зобов'язання зарахувати грошові вимоги відносно компенсації вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення в рахунок належних позивачу платежів за оренду у розмірі 176 021 грн.

Як вбачається із змісту касаційної скарги постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 оскаржується в повному обсязі.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі ( (121 699,33/100%*1,5)*200% = 3 650,98 грн + 1 600*200%=3200 грн + (176 021/100% *1,5)*200%=5 280,63 грн ), що дорівнює 12 131,61 грн.

Крім того, Верховний Суд, звертає увагу на те, що Листом Державної казначейської служби України №16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до Державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував та сплатив судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено законом, а саме - 6 851,00 грн, що підтверджується доданим до касаційної скарги платіжним дорученням № 441 від 21.12.2017.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази доплати судового збору у розмірі 5 280,61 грн, на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду для зарахування до державного бюджету судового збору з підтвердженням такого зарахування.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності залишити без руху до 23.04.2018.

2. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику після 23.04.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов