ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018м. ДніпроСправа № 904/10307/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до Приватного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

про стягнення суми штрафу у розмірі 39 925 грн. 00 коп.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1743 від 06.11.2017, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № від 05.03.2018, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод" штраф за невірно зазначену масу вантажу в накладній № 47466313 у розмірі 39 925 грн. 00 коп., відповідно до вимог ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Ухвалою господарського суду від 14.12.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.01.2018.

Ухвалою господарського суду від 11.01.2018 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання відкладене на 21.02.2018.

22.01.2018 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що згідно даних, зафіксованих у комерційному акті АА № 410006/328/130 від 10.10.2017, акті загальної форми № 85965 від 09.10.2017, складеним на станції Знамянка Одеської залізниці при контрольному зважуванні вагону № 53587507, протоколі зважування партій завантажених вагонів від 10.10.2017, протоколі зважування партій завантажених вагонів від 15.10.2017, за період з 09.10.2017 по 15.10.2017 маса вантажу у вагоні № 53587507 по накладній №47466313, який знаходився у цей період на станції Знамянка Одеської залізниці, змінилася з маси брутто 97 300 кг до 93 600 кг. Оскільки позивачем не наведено обґрунтувань зміни маси брутто вантажу у вагоні на час затримки його залізницею, то це ставить під сумнів вірність визначення залізницею різниці в масі вантажу у вагоні № 53587507. Крім того, факт наявності на дату надання ПрАТ ЄВРАЗ ДМЗ залізниці накладної № 47466313 (05.10.2017) у вагоні № 53587507 вантажу у кількості брутто - 89 400 кг, тара 23 600 кг, нетто 65 800 кг, підтверджується наступними документами: Отвесной від 05.10.2017, сертифікатом якості №140 від 04.10.2017, рахунком №1702292/М від 05.10.2017, накладною №ДЦ/наряд - заказ №241 тощо. З вказаних вище документів вбачається, що 05.10.2017 ПрАТ ЄВРАЗ ДМЗ пред'явлено позивачу вантаж у вагоні відкритого типу № 53587507 масою нетто 65 800 кг, а отже ПрАТ ЄВРАЗ ДМЗ у накладній № 47466313 вірно зазначено масу вантажу. Крім того, відповідач вважає, що штраф, передбачений ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, повинен обчислюватися з вартості провізної плати вантажу у кількості 5 100 кг. Так, як вбачається з графи 34 накладної № 47466313 відповідачем сплачено позивачу провізну плату за відстань від станції Горяїнове до станції Здолбунів у розмірі 7 985,00 грн. У відповідності до акту загальної форми №53097 від 15.10.2017 надлишок вантажу із вагонів № 53587507 та № 58585779 у кількості 5 100 кг було завантажено залізницею у вагон № 67857888 та відправлено на адресу одержувачу - Волинь-Цемент філія Публічного акціонерного товариства Дікергофф Цемент Україна по накладній №40153124. В графі 34 накладної № 40153124 вказано, що розрахунки по провізній платі здійснюються на станції призначення. Із розрахунку суми позову позивача (7 985,00 х 5 = 39 925,00 грн.) вбачається, що розмір штрафу ним визначено із розрахунку розміру провізної плати, вказаної у графі 34 накладної № 47466313, яка була нарахована на масу вантажу 65 800 кг та за всю відстань від станції Горяїнове до станції Здолбунів. Таким чином, позивачем суму штрафу визначено у п'ятикратному розмірі до вартості провізної плати, що дорівнює 500% цієї вартості. Враховуючи вищевказане, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Одночасно, у відзиві відповідач виклав клопотання про зменшення розміру штрафу на підставі ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

22.01.2018 на адресу суду надійшла заява відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Дікергофф цемент Україна", для надання останнім інформації щодо розміру провізної плати, сплаченої вантажоодержувачем за перевезення залізницею вантажу масою 5100 кг за накладною № 40153124, та у подальшому наведення відповідачем вірного розрахунку штрафу, що підлягає стягненню.

08.02.2018 на адресу суду надійшли заперечення позивача на відзив від 02.02.2018 № ДНЮ3/105, в яких позивач зазначив, що 09.10.2017 складено акт загальної форми № 85965 за показами тензометричних ваг під час руху поїзду без відчеплення вагонів. Вказані покази є підставою для відчеплення вагону для проведення контрольного зважування, покази даних ваг не вносяться до комерційного акту. Після відчеплення вагону № 53587507 від потягу, 10.10.2017 проведене контрольне зважування вагону на тензометричних статичних вагах, складено протокол зважування, згідно якого встановлена невідповідність маси вантажу, зазначеної в накладній, з фактично встановленою масою при зважуванні. Різниця склала 4 300, 00 кг. Складено комерційний акт № 41006/328, яким засвідчено покази ваг та невідповідність маси вантажу фактично вказаної в накладній. 15.10.2017 після відвантаження надлишку вантажу в вагон № 67857888 у кількості 3 400,00 кг. проведено контрольне зважування вагону № 53587507, про що складено протокол зважування, згідно із даними якого, маса вантажу відповідала масі зазначеної в накладній № 53587507. Щодо прийняття вантажу на станції відправлення, то в матеріалах справи є лист № 403 від 30.10.2017 начальника станції відправлення про те, що зважування вагонів проводилося відповідачем на власних вагах без участі залізниці; залізниця вагони відповідача приймала до перевезення згідно даних яки були внесені відповідачем у накладну № 47466313. Таким чином, документи, додані до відзиву відповідачем, є документами власної господарської діяльності. Щодо розрахунку провізної плати та суми штрафу зазначив, що чинним законодавством, що визначає порядок і умови перевезень, не передбачене обчислення штрафу, виходячи з нестачі (надлишку) вантажу. Сума штрафу, нарахована позивачем згідно ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, відповідає чинному законодавству України. Крім того, заперечував проти заявленого відповідачем клопотання про зменшення судом розміру нарахованого штрафу.

08.02.2018 позивач надав до суду письмові заперечення проти заяви відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Дікергофф цемент Україна".

19.02.2018 відповідач подав до суду письмові пояснення від 16.02.2018, в яких, зокрема, зазначив, що відповідач у відзиві наводить свої доводи та міркування щодо порядку обчислення позивачем штрафу, а не просить про його зменшення, оскільки у відзиві відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2018 відхилено клопотання відповідача про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору та за письмовою згодою сторін закрито підготовче провадження; справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 15.03.2018.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 15.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 зі станції відправлення Горяїнове Придніпровської залізниці на станцію призначення Здолбунів Львівської залізниці за залізничною накладною № 47466313 відправлено вагон № 53587507 із вантажем пил колошникова (рудний) насипом, маркування «вантаж розрівняний і ущільнений». Маса вантажу 65 800 кг.

Відповідно до вказаної накладної відправник вантажу ПрАТ "ЄВРАЗ ДМЗ".

В процесі перевезення вантажу 10.10.2017 на станції Знамянка Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу у зазначеному вагоні та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, про що 10.10.2017 на станції Знамянка Одеської залізниці, складено комерційний акт № 410006/328/130 від 10.10.2017 (а.с. 14).

Відповідно до розділу Д комерційного акту № 410006/328/130 від 10.10.2017 в вагоні глухі торцеві стінки, люка щільно закриті. Обєм кузова не вказано. Зважування вагона здійснене 10.10.2017 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знамянка ОД (держповірка ваг 07.09.2017). При зважуванні виявилось брутто 97 000 кг, тара з документа 23 600 кг, нетто 73 400 кг, що більше ваги документа на 7 600 кг, та вантажопідйомності вагона на 3 400 кг. Після зважування вагон поданий для відвантаження надлишку вантажу.

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивачем нарахований штраф у розмірі пятикратної провізної плати у сумі 39 925 грн. 00 коп., розмір якого підтверджується розрахунком позивача.

Відповідач доказів добровільної сплати зазначеного штрафу на час розгляду справи суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обовязки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з положенням ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Згідно з п.2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно ч. 3 п. 9 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 29.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855, у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Як вказано вище, комерційним актом № 410006/328/130 від 10.10.2017 зафіксована невідповідність маси вантажу, зазначеної в накладній № 47466313, з фактично встановленою масою при зважуванні; різниця склала 7 600 кг.

Таким чином, за вказаних обставин, всі наслідки за неправильності відомостей, зазначених у накладній, мають бути покладені на відповідача.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

В п. 3.2 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 (із змінами та доповненнями) вказано, що підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

У відповідності до ч.1 ст. 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до п. 6.2. роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 (зі змінами та доповненнями) та оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917, штраф нарахований у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону.

Так, надані відповідачем документи на підтвердження передачі залізниці для перевезення згідно накладної № 47466313 вантажу масою нетто 65 800 кг (Отвесной від 05.10.2017, сертифікат якості №140 від 04.10.2017, рахунок №1702292/М від 05.10.2017, накладна №ДЦ/наряд - заказ № 241) є документами власної господарської діяльності відповідача, а отже не підтверджують правильність зазначення відповідачем маси вантажу у накладній. У даному випадку підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є комерційний акт № 410006/328/130 від 10.10.2017, яким зафіксована невідповідність маси вантажу відомостям у накладній.

До того ж, відомості зазначені в Акті загальної форми № 85965 від 09.10.2017 та протоколі зважування партій завантажених вагонів від 15.10.2017 жодним чином не спростовують факту невірного зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній.

Крім того, господарський суд наголошує, що ані Законом України Про залізничний транспорт, ані Статутом залізниць України та іншими нормативними документами, що визначають порядок і умови перевезень та є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України, не передбачене обчислення штрафу, виходячи з нестачі (надлишку) вантажу.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем порушенні вищевказані вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача грошової суми 39 925 грн. 00 коп. штрафу за невірно зазначену масу вантажу обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Одночасно, суд не знаходить підстав для задоволення викладеного у відзиві на позов клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованого позивачем штрафу з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження перелічених вище обов'язкових умов для зменшення суми штрафу.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3, ідентифікаційний код 05393056) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, Приморський район, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ідентифікаційний код ВП: 40081200) 39 925 грн. 00 коп. (тридцять девять тисяч девятсот двадцять пять грн. 00 коп.) штрафу за невірно зазначену масу вантажу, 1 600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 26.03.2018