ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р. Справа № 6/100-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В. О.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора, Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. вх. №92 С/2 на ухвалу господарського суду Сумської області від "03" жовтня 2017 року у справі №6/100-10 (ухвалу постановлено суддею Соп'яненко О.Ю. у приміщенні господарського суду Сумської області)

за заявою СПД ФО Нацика Віталія Михайловича, м Суми,

до Закритого акціонерного товариства "Укртехінтекс", м. Суми,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 03.10.2017 клопотання ліквідатора Закорка В.В. про надання згоди на продаж майна банкрута від 11.09.2017 № 02-01/26 задоволено. Надано дозвіл ліквідатору Закритого акціонерного товариства "Укртехінтекс" арбітражному керуючому Закорко В.В. на проведення аукціону з продажу майна, що є предметом забезпечення вимог заставного кредитора ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", а саме: комбайн Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та комбайн Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в такому порядку: перший аукціон без можливості зниження початкової вартості; повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20% та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, що становить 50% початкової вартості; другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20% від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір з можливістю зниження початкової вартості на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Встановлено початкову вартість майна ЗАТ "Укртехінтекс", що є предметом забезпечення вимог заставного кредитора ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", а саме: комбайн Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - 58100 грн. 00 коп. та комбайн Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - 56740 грн. 00 коп. (відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість майна). Формування складу лотів доручено ліквідатору.

Обґрунтовуючи висновок щодо надання згоди на продаж, місцевий господарський суд зазначив, що кредитор, ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", тривалий час ухилявся від надання дозволу на продаж майна, ненадання такої згоди призводить до затягування ліквідаційної процедури; господарський суд вважає за необхідне клопотання ліквідатора задовольнити, надати згоду на реалізацію заставного майна в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Суд зазначив, що при визначенні вартості майна ним взято до уваги Висновки про вартість майна від 12.07.2017, надані ліквідатором.

Кредитор, ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, просить вищевказану ухвалу скасувати.

Апелянт не погоджується з висновком суду щодо ненадання ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" відповіді на звернення ліквідатора щодо надання дозволу на продаж заставного майна та зазначає, що 11.05.2017 банк направив ліквідатору лист, у якому повідомлялося про зацікавленість банку в продажу майна з числа загальної ліквідаційної маси, окрім заставного майна банку. Також ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" стверджує, що іще 28.03.2017 ним було направлено до господарського суду листа, яким повідомлено про вартість заставленого майна, а саме, за твердженням банку, станом на 27.02.2017 вартість комбайну Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 255735,00 грн., вартість комбайну Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 306183,00 грн. (тобто вартість майна є значно більшою, ніж та, що визначена ліквідатором і вказана судом в оскаржуваній ухвалі), однак внаслідок вірусної атаки, що була здійснена на електронні системи установ та організацій України у червні 2017 року, а також внаслідок зміни (звільнення) співробітників, які займалися юридичним супроводженням справи №6/100-10, у банку відсутні відомості щодо отримання вказаного листа судом; відповідно, із наведених причин місцевим господарським судом не було взято до уваги оцінку, запропоновану банком. Апелянт стверджує, що арбітражним керуючим обов'язки з отримання дозволу на продаж заставного майна банку було виконано формально, так, не дочекавшись дозволу банку, яким останній мав на меті повідомити про оціночну вартість майна, арбітражний керуючий звернувся до суду з клопотанням про надання такого дозволу. ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" також вважає дії арбітражного керуючого Закорка В.В. такими, що можуть призвести до реалізації майна, яким забезпечено зобов'язання боржника перед банком за штучно заниженими цінами.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 за вказаною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено її розгляд на 26.02.2018.

19.02.2018 ліквідатор боржника, ЗАТ "Укртехінтекс", Закорко В.В. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що банк не відповів на його лист від 13.04.2017 з проханням погодити продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення належного виконання зобов'язань боржника перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"; визначення початкової вартості майна арбітражним керуючим відповідає приписам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; норми вказаного Закону не містять обов'язку ліквідатора погоджувати вартість або умови продажу майна, що є предметом забезпечення, із заставодержателем; враховуючи, що в ході проведення аукціону ціна реалізації майнових активів може бути як зменшена, так і збільшена, оцінювати ціну реалізації майна як занижену можна лише після проведення аукціону, за його результатами. З огляду на викладене, ліквідатор вважає твердження апелянта безпідставними та просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити оскаржувану ухвалу без змін.

23.02.2018 кредитор, ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про відсутність доказової бази тверджень апелянта, вказує на те, що на даний час залишається нереалізованим майно банкрута, що є предметом забезпечення виконання грошових зобов'язань перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (що унеможливлює подання ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу до суду на затвердження). Посилаючись на вказані обставини, даний учасник справи просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

26.02.2018 від ліквідатора ЗАТ "Укртехінтекс" надійшло клопотання (вх.№1875) про розгляд справи без участі представника банкрута.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 розгляд справи відкладено на 22.03.2018. За клопотанням апелянта, доручено Дніпровському районному суду міста Києва забезпечити проведення вказаного засідання у режимі відеоконференції.

28.02.2018 апелянт надав відповідь на відзив ліквідатора, в якому зазначає про безпідставність твердження ліквідатора про те, що початкова вартість майна на аукціоні не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки, на думку ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", саме від початкової вартості майна залежить ціна, від якої буде відбуватися підвищення або зниження ціни лоту.

16.03.2018 апелянт надав відповідь на відзив ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області, в якому також мотивує свої заперечення проти висновків оскаржуваної ухвали суду тією обставиною, що, на його думку, визначена ліквідатором та судом вартість майна, на продаж якого надано дозвіл, є заниженою.

22.03.2018 від ліквідатора ЗАТ "Укртехінтекс" надійшло клопотання (вх.№2430) про розгляд справи без участі представника банкрута.

Присутній в судовому засіданні 22.03.2018 (у режимі відеоконференції) представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги про те, що продаж майна за заниженою, на думку ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", ціною може призвести до порушення прав банку як кредитора в даній справі. Представником апелянта зазначено, що проти надання дозволу на продаж майна та встановленого судом першої інстанції у п.2 оскаржуваної ухвали порядку продажу майна ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" не заперечує, а не погоджується лише з початковою ціною продажу, вказаною у п.3 оскаржуваної ухвали, та просить скасувати ухвалу саме в цій частині.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду, у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, є ухвала господарського суду Сумської області від 03.10.2017 в частині визначення судом початкової вартості майна ЗАТ "Укртехінтекс", що є предметом забезпечення вимог заставного кредитора ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, відзивів на апеляційну скаргу не надали та не направили своїх представників для участі в даному засіданні.

В ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 3 ст. 273 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник апелянта погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2010 порушено провадження в даній справі за заявою ФОП Нацика В.М. про банкрутство ЗАТ "Укртехінтекс" в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції, чинній на вказану дату.

Постановою господарського суду Сумської області від 02.09.2010 боржника ЗАТ "Укртехінтекс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Закорка В.В., який виконує обов'язки ліквідатора і на теперішній час.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, у власності підприємства-банкрута знаходяться майнові активи, які є предметом забезпечення виконання грошових зобов'язань перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", а саме, комбайн Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та комбайн Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

12.09.2017 до господарського суду від ліквідатора надійшло клопотання (т.7, а.с.93) про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, в порядку ст.42, 65, 66 Закону про банкрутство, в якому ліквідатор просив суд:

1) Надати дозвіл ліквідатору Закритого акціонерного товариства "Укртехінтекс" (40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 55, код 23291170) арбітражному керуючому Закорко В.В. на проведення аукціону з продажу майна, що є предметом забезпечення вимог заставного кредитора ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", а саме: комбайн Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та комбайн Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в такому порядку:

-перший аукціон без можливості зниження початкової вартості;

-повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20% та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, що становить 50% початкової вартості;

-другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20% від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір з можливістю зниження початкової вартості на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір;

2) Встановити початкову вартість майна Закритого акціонерного товариства "Укртехінтекс" (40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 55, код 23291170), що є предметом забезпечення вимог заставного кредитора ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", а саме: комбайн Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - 58100 грн. 00 коп. та комбайн Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - 56740 грн. 00 коп. (відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість майна).

Вказане клопотання в повному обсязі було задоволено оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду, який надав згоду на продаж майна, визначив порядок його продажу та встановив початкову вартість вказаного майна, запропоновану ліквідатором.

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 2 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися лише частково.

Відповідно до п. 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство в редакції після 19.01.2013, положення цього Закону що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Отже, враховуючи, що питання, яке вирішено оскаржуваною ухвалою суду від 03.10.2017, стосується надання згоди на продаж майна банкрута, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом у даній справі правомірно застосовано норми Закону про банкрутство в редакції Закону, що набрала чинності з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство (в редакції, чинній з 19.01.2013), майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Отже, положеннями ст. 42 Закону про банкрутство законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно з якими така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем, або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя), а дії ліквідатора, спрямовані на її одержання, є необхідними для формування ліквідаційної маси банкрута. При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим господарським судом України, зокрема, в постановах від 19.04.2016 у справі №915/684/14, від 04.04.2017 у справі №908/2239/15-г.

Зі змісту вищенаведених норм ст.42 Закону про банкрутство вбачається, що суд надає згоду ліквідатору на продаж майна банкрута за відсутності згоди кредитора-заставодержателя - тобто встановлення відсутності відповідної згоди є єдиною підставою для задоволення судом клопотання ліквідатора.

Як свідчать матеріали справи, ліквідатор у 2015 - 2017 роках звертався до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" з листами, в яких просив надати дозвіл на продаж двох комбайнів Матрот М-41, що знаходяться у власності підприємства-банкрута, однак банк у наданих ліквідатору відповідях зазначав про те, що йому потрібен час для здійснення оцінки вартості вказаних комбайнів (т.7, а.с. 98 - 106).

У наданому до суду першої інстанції клопотанні від 12.09.2017 про отримання дозволу на продаж майна ліквідатор посилається на те, що листом від 13.04.2017 він звернувся до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" з проханням повідомити, чи проведена оцінка заставного майна, та погодити продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення належного виконання зобов'язань ЗАТ "Укртехінтекс" перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", однак відповіді на вказаний лист ним отримано не було.

В апеляційній скарзі ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" зазначив, що не погоджується з висновком суду про ненадання банком відповіді на звернення ліквідатора щодо надання дозволу на продаж заставного майна та зазначає, що 11.05.2017 банк направив ліквідатору лист, у якому повідомлялося про зацікавленість банку в продажу майна з числа загальної ліквідаційної маси, окрім заставного майна банку. Також ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" стверджує, що іще 28.03.2017 ним було направлено до господарського суду листа, яким повідомлено про вартість заставленого майна, а саме, за твердженням банку, станом на 27.02.2017 вартість комбайну Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 255735,00 грн., вартість комбайну Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 306183,00 грн.

Разом з тим, доказів направлення відповідних листів на адресу ліквідатора та суду першої інстанції банком не надано. Окрім того, вищевказані посилання банку не спростовують, а навпаки, підтверджують висновок місцевого господарського суду про відсутність згоди ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" на продаж майна. В судовому засіданні представник апелянта також підтвердив, що ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" до теперішнього часу не надав дозволу на продаж заставного майна, оскільки не погоджується із визначеною ліквідатором вартістю вказаного майна.

Водночас представник банку зазначив про те, що банк як кредитор-заставодержатель зацікавлений у здійсненні продажу заставленого майна з метою отримання від боржника коштів та у зв'язку з цим не має заперечень проти задоволення судом клопотання ліквідатора в частині надання дозволу на продаж майна (однак не в частині визначення його вартості).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд правомірно, із посиланням на вищенаведені приписи ст. 42 Закону про банкрутство, зазначив про наявність підстав для задоволення клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута - з огляду на відсутність такої згоди зі сторони кредитора-заставодержателя, ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк". Як уже зазначалося, факт відсутності відповідної згоди банку на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали в ході апеляційного провадження заявником апеляційної скарги не спростовано.

Також місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано, з посиланням на норми Закону про банкрутство та правову позицію суду касаційної інстанції, зазначив, що оцінка майна банкрута за новою редакцією Закону про банкрутство може проводитися ліквідатором із застосуванням висновків експертів-оцінювачів або без такого застосування. Разом з тим, дії з формування ліквідаційної маси та оцінки предметів застави можуть проводитися ліквідатором пізніше у часі або паралельно з отриманням згоди суду на відчуження заставного майна, а для отримання згоди на відчуження ліквідатором майна в ліквідаційній процедурі йому достатньо встановити фактичну наявність у боржника предметів застави на час проведення ліквідаційної процедури.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор отримав висновки про вартість майна у липні 2017 року - тобто раніше, ніж звернувся до суду з клопотанням від 12.09.2017 про надання згоди на продаж майна. Зазначеним обставинам місцевий господарський суд не надав відповідної оцінки.

Окрім того, оскаржувана ухвала не містить жодного правового обґрунтування щодо встановлення початкової вартості майна в ухвалі суду, якою надається згода на продаж майна - враховуючи, що, як зазначено самим судом, продаж майна здійснюється ліквідатором в порядку та на умовах, прямо визначених у законі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом неправильно застосовано норми матеріального права (зокрема, ст. 42 - 44 Закону про банкрутство) та фактично вчинено дії, не передбачені законом, а саме, в ухвалі про надання згоди на продаж майна (п.3 резолютивної частини) суд встановив початкову вартість майна, що підлягає продажу. Відповідне призвело до апеляційного оскарження ухвали в зазначеній частині заставним кредитором, ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", який не погодився із визначеною ліквідатором та судом початковою вартістю майна.

Суд апеляційної інстанції, не надаючи оцінки правомірності визначення вартості майна ліквідатором та апелянтом (оскільки, як було встановлено вище, відповідне не входить до компетенції суду при наданні дозволу ліквідатору на продаж майна), зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає частковому скасуванню (п.3 резолютивної частини) як така, що постановлена при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно, апеляційна скарга ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (з урахуванням пояснень, наданих представником апелянта в судовому засіданні 22.03.2018), підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 13, 269, п.2 ст.275, п.4 ч.1, ч.2 ст. 277, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 03.10.2017 у справі №6/100-10 скасувати в частині встановлення початкової вартості майна Закритого акціонерного товариства "Укртехінтекс" (40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 55, код 23291170), що є предметом забезпечення вимог заставного кредитора ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", а саме: комбайн Матрот М-41, 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - 58100 грн. 00 коп. та комбайн Матрот М-41, 1998 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - 56740 грн. 00 коп. (відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість майна) (п.3 резолютивної частини ухвали).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.03.18

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.