РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2018Справа № 910/1530/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участю секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14) в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23)

до Приватне акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (04071, м. Київ, вул. Електриків, 8) в особі філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Миколаївський річковий порт" (54058, м. Миколаїв, вул. Проектна,1)

про стягнення 14 879,66 грн.

за участю представників сторін

від позивача: Гаврилко О.О.

від відповідача: Сметанін Д.Є.

В судовому засіданні 28.03.2018, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулось до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Миколаївський річковий порт" про стягнення 14 879,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв'язку з надходженням суден відповідача до операційної акваторія для перевантаження вантажів на морські судна, відповідач отримав від позивача послуги, які оплачуються портовими зборами, а саме адміністративний та корабельний збори на загальну суму 14 879,66 грн. За доводами позивача, відповідач всупереч виставлених позивачем рахунків № 06632647 від 07.02.2015, №07392647 від 15.02.2015, №17692647 від 06.04.2015, №51022647 від 28.07.2017, №51042647 та №51032647 від 29.07.2017 не здійснив оплату наданих послуг, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14 879,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1530/18 та поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.03.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачем не надано доказів заходження/виходу суден відповідача до/з морського порту. Крім того, у поданому відзиві відповідач просив суд здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін у справі, з посиланням на частини 5,6 ст. 252 ГПК України, зазначивши при цьому, на складний характер спірних правовідносин, які виникли, а також невірним трактуванням позивачем діючого порядку нарахування та оплати портових зборів, що в свою чергу спричиняє порушення прав та охоронюваних законом інтересів відповідача. А також відповідач зазначає, що надані письмові пояснення можуть потребувати додаткових пояснень, для об'єктивності розгляду, оскільки містять графічну складову.

22.03.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач зазначає, що корабельний збір є законною платою за оформлення прибуття та виходу суден відповідача до операційної акваторії причалів №6, № 7 згідно поданих капітанами суден відповідача загальних декларацій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін та призначив судове засідання на 28.03.2018.

У судовому засіданні, призначеному на 28.03.2018, представник відповідач до початку слухання справи по суті заявив, що позивачем невірно визначено правову назву відповідача, оскільки на момент подачі позовної заяви вірна назва відповідача є Приватне акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" та просив врахувати дану інформацію.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що в грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" було перейменовано на Приватне акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот".

У судовому засіданні суд заслухав представника позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору, представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

В період з січня по липень 2015 року до операційної акваторії причалів № 6 та № 7 заходили морські судна відповідача для здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, що підтверджується загальними деклараціями про прихід та загальними деклараціями про вихід.

Матеріалами справи підтверджується, що вантажні операції, які були проведені відносно іноземних суден, виконувалися в межах Філії «Миколаївський річковий порт» АСК «Укррічфлот»:

- Судно «VILGA» було пришвартовано в межах причалу № 6 Філії «Миколаївський річковий порт» АСК «Укррічфлот» (при цьому судна, які забезпечували його навантаження здійснювали рейси в межах річкового порту: від ремонтного причалу, причалу № 1, причалу № 5 до причалу № 6 (КПЛ-108);

- Судно «MAXAL GITA» було пришвартовано в межах причалу № 6 Філії «Миколаївський річковий порт» АСК «Укррічфлот» (при цьому судна, які забезпечували його навантаження здійснювали рейси в межах річкового порту: від причалу № 2, причалу № 4, ремонтного причалу, причалу № 7 до причалу № 6 (КПЛ-117).

- Судно «LADA 2005» було пришвартовано в межах причалу № 6 Філії «Миколаївський рсчковий порт» АСК «Укррічфлот» (при цьому судна, які забезпечували його навантаження здійснювали рейси в межах річкового порту: від причалу № З, причалу № 4, ремонтного причалу, причалу № 2. причалу № 7 до причалу № 6 (КПЛ-117);

- Судно «YECTIS ISLE» було пришвартовано в межах причалу № 7 Філії «Миколаївський річковий порт» АСК «Укррічфлот» (при цьому судна, які забезпечували його навантаження здійснювали рейси в межах річкового порту: від причалу № 2, ремонтного причалу до причалу № 7.

28 січня 2015 року між позивачем (надалі -Адміністрація) та відповідачем (надалі - Агент) було укладено договір, за умовами якого Адміністрація надає послуги згідно письмових заявок Агента щодо обслуговування суден, а Агент приймає ці послуги та оплачує їх вартість згідно доручень від імені та за рахунок Судновласника, на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.2.2.3 договору Агент зобов'язаний отримувати від Адміністрації рахунки на портові збори і сплачувати їх до відходу судна з порту.

Відповідно до п.3.2 договору Агент здійснює остаточні розрахунки за послуги до 10-го числа місяця, наступного за звітним на підставі підтверджуючих документів та приймально-здавальних актів.

Надання послуг, які оплачуються портовими зборами, підтверджуються загальними деклараціями (General Declaration) про прихід та про вихід (копії додаються), також ці послуги щодо суден:

- MAXAL GITA підтверджуються актом наданих послуг (виконаних робіт) № 02512183 від 14.02.2015.

- VILGA підтверджуються актом наданих послуг (виконаних робіт) № 02030449 від 07.02.2015.

- LADA 2005 підтверджуються актом наданих послуг (виконаних робіт) № 04962109 від 03.04.2015.

- VICTIS ISLE підтверджуються актом наданих послуг (виконаних робіт) № 15580656 від 29.07.2015.

Порядок справляння та розміри ставок портових зборів, який затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 №930/23462 (далі-Порядок), встановлює наступне:

- річкові самохідні судна, що заходять для подальшого перевантаження вантажів та морські судна і навпаки належать до групи В (Додаток № 1 до Порядку);

- нарахування портових зборів здійснюється з умовного об'єму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документи, що його замінює (п.1.5 Порядку);

- податок на додану вартість нараховується та сплачується відповідно до вимог Податкового кодексу України (п. 1.13 Порядку).

Умовний об'єм суден Відповідача, які заходили для перевантаження вантажів на морські судна, дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює (п.1.5 Порядку) та становить:

- буксир „Володя Дубинин":18,20мх 4,28 мх 2,55 м =: 199 м3,
- буксир „БТ-431":23,30мх 5,60 мх 1,60 м =: 209 м3,
- буксир „Виталий Бонивур":18,20мх 4,28 мх 2,55 м =: 199 м3,
- баржа УРФ-5 (URF-5):73,01мх 11,42 мх 3,22 м == 2 685 м3.
- баржа УРФ-2 (URF-2):73,01мх 11,40 мх 3,20 м == 2 663 м3.
- баржа Б-3204:78,72мх 15.00 мх 2.80 м == 3 306 м3
- баржа Днепровец-9:81,80мх 12,00 мх 3,50 м= 3 435м3
За доводами позивача, спір у справі виник внаслідок того, що відповідач у зв'язку з заходженням суден до операційної акваторії морського порту отримав від позивача послуги, які не були оплачені портовими зборами, а саме адміністративним збором у розмірі 1 208,43 грн. та корабельним збором у розмірі 13 671,23 грн., що включались Адміністрацією до рахунків №06632647 від 07.02.2015, №07392647 від 15.02.2015, №17692647 від 06.04.2015, №51022647 від 28.07.2017, №51042647 від 29.07.2017та №51032647 від 29.07.2017.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, настання певної події, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства.

Приписами ст. 22 Закону України «Про морські порти України» встановлено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом. Корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 1.3 Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013р, портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з п. 7.1 Порядку адміністративний збір справляється із суден груп А, Б, В і Г у каботажному плаванні під час кожного заходження судна у порт за ставкою: 0,0022 долара США за 1 куб. м умовного об'єму судна.

Відповідно до п. 2.7 Порядку із суден групи В у каботажному плаванні корабельний збір справляється за кожне заходження в морський порт і вихід з нього за такими ставками: 16 доларів СІЛА - із судна, буксира; 8 доларів США - з одиниці (баржа, ліхтер).

Отже, підставою справляння адміністративного та корабельного зборів є настання певної події, а саме заходження у морський порт або вихід судна з морського порту.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про морські порти" державні підприємства - морські порти, інші підприємства морського транспорту, на які на день набрання чинності цим Законом поширюється визначення терміну "морський термінал", в яких на день набрання чинності цим Законом здійснюється надання послуг, вважаються відкритими незалежно від дня внесення відомостей про них до Реєстру морських портів України. Відомості про морські порти, функціонування яких організовано відповідно до цього Закону, та морські термінали вносяться до Реєстру морських портів України в установленому законодавством порядку.

Підприємства морського транспорту, на які на день набрання чинності цим Законом поширюється визначення терміну "морський термінал", незалежно від їх місця знаходження в межах або за межами існуючих державних підприємств - морських портів, підлягають включенню до меж морського порту, акваторією якого вони користуються, або до меж найближчого морського порту.

Територія таких морських терміналів, у тому числі територіально відокремлена від основної території морського порту, включається в межі відповідного морського порту.

У пункті 7 статті 1 Закону України "Про морські порти" вказано, що морський термінал - розташований у межах морського порту єдиний майновий комплекс, що включає технологічно пов'язані об'єкти портової інфраструктури, у тому числі причали, підйомно-транспортне та інше устаткування, які забезпечують навантаження-розвантаження та зберігання вантажів, безпечну стоянку та обслуговування суден і пасажирів.

Відповідно до статті 8 цього Закону межами морського порту є межі його території та акваторії.

Межі території морського порту визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України, виходячи з положень Земельного кодексу України.

Межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів. Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону.

Інформація про межі морського порту публікується в Повідомленнях мореплавцям України.

Згідно з Постанови Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 №934 визначено межі акваторії морського порту Миколаїв та постановлено Державному підприємству Адміністрація морських портів України забезпечити безпеку мореплавства в межах визначеної акваторії.

При цьому, згідно вищезазначеної Постанови в межі акваторії морського порту Миколаїв не включено операційну акваторію 6-го та 7-го причалів Філії Миколаївський річковий порт АСК Укррічфлот, а також будь-яку іншу територію (акваторію) філії «Миколаївський річковий порт» АСК «Укррічфлот».

Крім того, відповідно до плану-схеми, виконаного на підставі постанови Кабінету міністрів України та на замовлення відповідача, мінімальна відстань між акваторіями річкового та морського портів становить 2 482,33 м., що свідчить про фізичну неможливість в межах річкового порту перетину плавзасобів АСК «Укррічфлот» акваторії морського порту.

Отже, законодавством передбачено, що межі морського порту визначаються лише Кабінетом Міністрів України, який повинен, застосовуючи положення законодавства, зокрема, про морські порти, винести відповідне рішення про межі порту, а інформація про межі морського порту публікується в Повідомленнях мореплавцям України.

При цьому, пункт 7 статті 1 Закону України "Про морські порти" містить критерії віднесення майнового комплексу до морських терміналів, що не характеризують причали 6 та 7 філії відповідача "Миколаївський річковий порт", оскільки вони не знаходяться у межах морського порту і не доведено, що вказаний майновий комплекс включає технологічно пов'язані об'єкти інфраструктури морського порту.

Враховуючи викладене, положення пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про морські порти" та пункту 7 статті 1 цього Закону не дають правових підстав вважати, що за наявності встановлених офіційних меж морського порту позивача, які, як встановлено судами, не включають 6-й та 7-й причали філії відповідача "Миколаївський річковий порт", суд має право включити ці причали в межі морського порту, оскільки законодавством таке право для суду не визначено, а передбачено, що за статтею 8 ч.2 Закону України "Про морські порти" його реалізує Кабінет Міністрів України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 17.02.2016 по справі №915/567/15 та від 15.03.2016 по справі 915/566/15.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Оскільки відповідачем доведено, а матеріалами справи підтверджено той факт, що акваторія причалів № 6 та № 7 входить до меж акваторії Миколаївського річкового порту, а не до меж морського порту Миколаїв, підстави для стягнення з останнього адміністративного та корабельного зборів відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України", з покладенням судового збору в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.03.2018

Суддя Пукшин Л.Г.