УХВАЛА

м. Київ

27.03.2018Справа № 910/3572/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд»

про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру»

про стягнення 803 423,11 грн.

Суддя Любченко М.О.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.03.2018р. до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» про стягнення 803 423,11 грн.

Одночасно, Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» через відділ діловодства суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру», які обліковуються на поточних рахунках в усіх банківських установах в межах суми заборгованості, що складає 655 418,03 грн.

Зазначена заява обґрунтована тим, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» існує обґрунтоване припущення щодо наявності ризику зникнення грошових коштів відповідача з метою ухилення від оплати заборгованості за виконані позивачем роботи, у зв'язку з чим останній просить суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» в межах суми основного боргу, що складає 655 418,03 грн.

За висновками суду, вищевказана заява позивач про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред'являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов'язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі ст.ст.73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин чи вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі, та не представлено належних доказів вчинення відповідачем жодних дій, направлених на відчуження ним свого майна.

При цьому, суд також відхиляє посилання позивача в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову на невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем в досудовому порядку, оскільки вказані твердження є тільки припущенням останнього та не можуть бути достатніми для накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру».

Крім цього, суд вважає необґрунтованими твердження заявника про можливість отримання відповідачем грошових коштів внаслідок продажу переробленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» продукції, оскільки останнім не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин. До того ж, за висновками суду, можливість отримання боржником прибутку ніяким чином не вказує на наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд», суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.03.2018р.

Суддя М.О.Любченко