ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2018 Справа № 905/169/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

у справі за позовом: Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ),

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ),

про стягнення 55 768,25 грн.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача ОСОБА_2 довіреність № 5300 від 01.11.17р.

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь Донецької області до ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман Донецької області про стягнення 55 768,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, залізниця несе відповідальність за часткову втрату вантажу, при його перевезені яка підтверджена комерційними актами 484809/72, 484809/74.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів отримання збитків, а саме відсутні документи в підтвердження оплати оспорюваного вантажу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив.

02.02.2017р. за залізничною накладною №48204911 ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод» направило на адресу ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь у вагонах №№67859082, 62537964 кокс доменний у кількості 44350,00кг, 43200,00кг відповідно.

По прибуттю вагону на станцію Сартана Донецької залізниці, була проведена перевірка ваги вантажу у вагонах №№67859082, 62537964 на 150 тонних вагах, та було виявлено, у вагоні №67859082 нетто- 40900,00кг, що менше на 3450,00кг, від маси зазначеної у накладній №48204911, у вагоні №62537964 нетто- 39850,00кг, що менше на 3350,00кг від маси зазначеної у накладній №48204911.

За результатами проведеної перевірки ваги вантажу у вагонах було встановлено недостачу та складено комерційні акти №484809/72, №484809/74 від 04.02.2017р.

В акті №484809/72 зазначено, що вагон №62537964 у технічно справному стані, течі вантажу немає, люка зачинені, навантаження вище бортів 30-40 см, шапкою, маркування одною борозною на довжину вагону. Над 1-2, 6-7 люками по ходу поїзду поглиблення довжиною 300 см, шириною 280см, глибиною 50-70 см. В місці виїмки маркування відсутнє.

В акті №484809/74 зазначено, що вагон №67859082 у технічно справному стані, течі вантажу немає, люка зачинені, навантаження вище бортів 30-40 см, шапкою, маркування одною борозною на довжину вагону. Над 1-2 люками по ходу поїзду поглиблення довжиною 200 см, шириною 280см, глибиною 50-70 см, над 3-4 люками поглиблення довжиною 150см шириною 150см, глибиною 50см, над 6-7 люками поглиблення довжиною 250см, на ширину вагону, глибиною 70-80 см. В місці виїмки маркування відсутнє.

Комерційні акти підписані належними особами, а саме: начальником станції, прийомоздавальником, вантажеотримувачем, завідуючим вантажним двором.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема, комерційними актами.

Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявні: акт приймання-передачі коксу доменного класу крупності 25 мм і більше, марка КДМ1 від 02.02.2017р. №91401376, а також рахунок-фактура №91401376 Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (постачальник вантажу) №91401376 від 02.02.2017р., згідно з якими вартість коксу доменного класу крупності 25 мм і більше, марка КДМ1 у вагоні №67859082 складає 9265,12 грн. без ПДВ; у вагоні №62537964 складає 9142,02 грн. без ПДВ.

Також наявна виписка банку ПАТ «ПУМБ» в підтвердження перерахування грошових коштів 24.04.2017р. на рахунок ПрАТ «АКХЗ» - оплата за кокс доменний відповідно до рахунку, в т.ч. №91401376.

Недостача вантажу у вагоні №67859082 становить 3450,00кг. З урахуванням природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі дорівнює: 3450 кг 887 кг (44350 кг х 2%) = 2563 кг.

Недостача вантажу у вагоні №62537964 становить 3350,00 кг. З урахуванням природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі дорівнює: 3350 кг 864 кг (43200 кг х 2%) = 2486 кг.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена за комерційними актами 484809/72, 484809/74 від 04.02.2017р. у розмірі 55 768,25грн. із розрахунку:

11 118,14грн. (9265,12 грн. + 20% ПДВ) х 2,563тн = 28495,79грн.,

10 970,42грн. (9142,02 грн. + 20% ПДВ) х 2,486тн = 27272,46грн.

Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог встановив, що розрахунок є арифметично вірним, та заявлена сума підлягає стягненню.

Заперечення відповідача судом відхилено, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Приватного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 55 768,25 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ), на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ), 55 768,25 грн. вартості недостачі вантажу, 1762,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 20.03.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна