КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р. Справа№ 910/17445/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Бойчун Н.Д.

відповідача - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон-Поліс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 04.12.2017 р. (повне рішення складено 13.12.2017 р.)

у справі № 910/17445/17 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон-Поліс"

про стягнення неповернутих страхових платежів у сумі 170456,12 грн та визнання припиненим договору № КИ-10/168 від 23.11.2016 р.

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Вектор Банк" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон-Поліс" про стягнення неповернутих страхових платежів у сумі 170 456,12 грн та визнання припиненим договору добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № КИ-10/168 від 23.11.2016 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що внаслідок віднесення ПАТ "Вектор Банк" до категорії неплатоспроможного банку, уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації у банку було прийнято рішення достроково відмовитися від зазначеного договору страхування № КИ-10/168 від 23.11.2016 р. у односторонньому порядку, про що повідомлено ПрАТ «Страхова компанія «Еталон-Поліс», однак відповідач відмовився припинити договір у передбаченому порядку.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.12.2017 р. у справі № 910/17445/17 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон-Поліс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі. Також до скарги відповідачем додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що умови договору страхування не передбачають підстав припинення, на які посилається позивач у своєму позові, а тому вимоги є необґрунтованими.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон-Поліс" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон-Поліс" на рішення Господарського суду м. Києва від 04.12.2017 р. у справі № 910/17445/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 р. справу № 910/17445/17 призначено до розгляду на 15.02.2018 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.03.2018 р.

У судове засідання 15.03.2018 р. представник відповідача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання та надав пояснення по суті спору у минулому судовому засіданні 15.02.2018 р.

Отже, колегія суддів вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

23.11.2016 р. між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон-Поліс" (далі - страховик) було укладено договір добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № КИ-10/168 (далі - договір страхування).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору страхування страховик приймає під страховий захист майно, що належить страхувальнику, а саме - готівкові кошти, що зберігаються у центральному офісі у місті Києві, відділенні № 1 у місті Черкаси, Вінницькому відділенні № 1, Черкаському відділенні № 2, Миколаївському відділенні № 1, Хмельницькому відділенні № 1, Запорізькому відділенні № 1, Олександрівському відділенні № 1, Івано-Франківському відділенні № 1, Львівському відділенні № 1.

Згідно з п. п. 3.1, 3.4 договору страхування загальна страхова сума по договору страхування складає 8 000 000,00 грн, а загальний страховий платіж становить 288 000,00 грн.

Як передбачено п. 4.2 укладеного договору, страховий платіж сплачується на рахунок страховика наступним чином: - 78 000,00 грн до 24.11.2016 р.; - 70 000,00 грн до 28.11.2016 р.; - 70 000,00 грн до 29.11.2016 р.; - 30 000,00 грн до 30.11.2016 р.

Договір страхування набуває чинності з дати надходження страхового платежу (або першої його частини) та діє до 22.11.2017 р. (п. п. 5.1, 5.2).

На виконання укладеного договору страхування ПАТ "Вектор Банк" перерахував на користь відповідача страховий платіж у сумі 288 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 111 від 28.11.2016 р., № 1672 від 24.11.2017 р., № 111 від 25.11.2016 р.

Таким чином, відповідно до умов договору страхування даний договір набув чинності з 24.11.2016 р., тобто з дати надходження першого платежу від страхувальника.

02.03.2017 р. постановою правління Національного банку України № 112-рш/БТ від 02.03.2017 р. ПАТ "Вектор Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

У той же день, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 853 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у позивача у період з 03.03.2017 р. по 02.04.2017 р.

Рішенням правління Національного банку України № 163-рш від 21.03.2017 р. банківську ліцензію позивача відкликано та вирішено ліквідувати ПАТ "Вектор Банк", у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 1104 від 22.03.2017 р. про початок процедури ліквідації ПАТ "Вектор Банк" з 22.03.2017 р. до 21.03.2019 р.

Отже, станом на час розгляду справи позивач перебуває у стані ліквідації.

У зв'язку із віднесенням банку до категорії неплатоспроможного та відсутністю у банку об'єкту (грошових коштів), який забезпечений договором страхування, 20.03.2017 р., уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з тимчасової адміністрації ПАТ "Вектор Банк" звернулась до ПрАТ "Страхова компанія "Еталон-Поліс" із листом № 377 про дострокове припинення дії договору з 20.04.2017 р. У цьому ж листі страховику було запропоновано повернути банку страхові платежі, що залишились невикористаними у період з 20.04.2017 р. по 22.11.2017 р.

У відповідь, ПрАТ "Страхова компанія "Еталон-Поліс" листом № 152/2017 від 12.05.2017 р. повідомило банк про неможивість дострокового припинення дії договору страхування, оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з тимчасової адміністрації банку не має права на звернення із заявою про дострокове припинення дії договору, а введення у банку тимчасової адміністрації не є підставою для такого припинення.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що оскільки договір страхування № КИ-10/168 від 23.11.2016 р. є достроково припиненим, тому у відповідача, на думку позивача, виник обов'язок повернути позивачу страховий платіж за період, що залишився до закінчення строку дії договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 997 ЦК України та ст. 28 Закону України "Про страхування", договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Страхувальник або страховик зобов'язаний повідомити другу сторону про свій намір відмовитися від договору страхування не пізніш як за тридцять днів до припинення договору, якщо інше не встановлено договором.

Також п. 9.3.4 договору страхування сторони передбачили, що страхувальник має право достроково припинити дію договору страхування на умовах визначених п. 6.2 цього договору.

Відповідно до п. 6.2 договору страхування дія договору може бути достроково припинена за вимогою страхувальника або страховика. Про намір дострокового припинення дії договору будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу сторону не пізніше, ніж за 30 днів до дати припинення дії договору страхування.

Аналогічні положення викладені у Правилах добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № 10 від 21.06.2007 р., затверджених 21.06.2007 р. ЗАТ "СК "Еталон-Поліс", правонаступником якого є ПрАТ "Страхова компанія "Еталон-Поліс".

Як було встановлено вище, банк звернувся до страховика у визначеному договором та законом порядку, тобто, не пізніше ніж за 30 днів, із листом № 377 від 20.03.2017 р. про припинення дії договору з 20.04.2017 р.

Однак відповідач відмовився припинити договір страхування, зазначивши, що з такою заявою може звернутись страхувальник лише в особі ПАТ "Вектор Банк", а не уповноваженої особи Фонду гарантування на здійснення тимчасової адміністрації банку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Як передбачено ст. 37 вказаного Закону, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у процедурі ліквідації передбачено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону та інше.

Таким чином, уповноважена особа Фонду з дня початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом укладення, зміни та розірвання договорів, має право підпису будь-яких договорів, інших документів від імені банку, як юридичної особи, а також відмови від цих договорів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 15.05.2017 р. у справі № 16-1489цс16 та від 08.06.2016 р. у справі № 3-399гс16.

Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Вектор Банк" правомірно діяла від імені ПАТ "Вектор Банк", ініціюючи питання щодо припинення правідносин сторін за договором добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № КИ-10/168 від 23.11.2016 р., укладеного між ПАТ "СК "Еталон - Поліс" та ПАТ "Вектор Банк".

Стосовно посилання скаржника на невірне застосування позивачем пункту 6.2 договору, у той же час, як потрібно застосувати п. 6.1 договору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.1 договору страхування дія договору припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: - закінчення строку дії договору; - виконання страховиком зобов'язань перед страхувальником у повному обсязі; - несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки; - ліквідації страхувальника; - ліквідації страховика; - прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним; - в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Отже, вказаний пункт містить загальні підстави припинення договору страхування, проте, припинення договору в односторонньому порядку визначено та конкретизовано саме пунктом 6.2 договору.

Згідно зі ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином позивач скористався своїм правом, передбаченим як договором, так і законом, повідомив відповідача про дострокове припинення договору страхування у встановленому цим договором порядку, у зв'язку з чим виконав усі умови договору та вимоги закону, необхідні для вчинення такої дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний договір страхування припинив свою дію достроково, починаючи з 20.04.2017 р., у зв'язку з відмовою від нього страхувальника, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про повернення ПрАТ Страхова компанія "Еталон-Поліс" залишку страхових платежів за період, що залишився до закінчення дії договору, судова колегія зазначає наступне.

Вбачається, що банк листами № 377 від 20.03.2017 р., № 1248 від 06.07.2017 р., № 1355 від 12.07.2017 р., № 1569 від 09.08.2017 р. неодноразово звертався до ПрАТ Страхова компанія "Еталон-Поліс" з вимогами про повернення частини страхового платежу, що залишився у користуванні відповідача до закінчення строку договору, у сумі 170 456,12 грн.

Однак, вказані вимоги залишились відповідачем без відповіді та виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 997 ЦК України та ст. 28 Закону України "Про страхування" якщо страхувальник відмовився від договору страхування, страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат.

Згідно з п. 6.2.1 договору страхування у разі дострокового припинення договору страхування за вимогою страхувальника, страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору із вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунках страхового тарифу, та фактичних виплат страхового відшкодування, які були здійснені за цим договором страхування.

Отже, враховуючи те, що зазначений договір страхування припинив свою дію 20.04.2017 р., судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про повернення відповідачем суми страхового платежу у розмірі 170 456,12 грн, що залишився у користуванні останнього внаслідок дострокового припинення договору, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 04.12.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон-Поліс" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон-Поліс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 04.12.2017 р. у справі № 910/17445/17 - без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в силу п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ч. 1 ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.03.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов