ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/1676/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Студенець В.І., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка"

на рішення Господарського суду Харківської області

у складі судді: Добреля Н.С.

від 08.08.2017 року

та на постанову Харківського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Істоміної О.А. - головуючий, Барбашової С.В., Гребенюк Н.В.

від 31.10.2017 року

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

до Фізичної особи-підприємця Бакшуна Віталія Вікторович,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - 1) Міністерство культури України, 2) Державне підприємство "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка",

про розірвання договору

за участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

третьої особи-1: Юрченко Ю.В.

третьої особи-2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бакшуна Віталія Вікторович про

- розірвання договору оренди нежитлових приміщень № 5681-Н від 04.02.2014 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Фізичною особою-підприємцем Бакшуном Віталієм Вікторовичем;

- зобов'язання відповідача звільнити нежитлові приміщення: кімнати № 118, площею 5,0 кв.м., № 119, площею 24,9 кв.м., № 113 (до барної стійки), площею 14,0 кв.м. на третьому поверсі 8-поверхової будівлі в осях 15, 17-У (зона "Б"), загальною площею 43,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 25, що знаходяться на балансі Державного підприємства "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка" та передати ці нежитлові приміщення балансоутримувачу по акту приймання-передачі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач допустив істотне порушення умов зазначеного договору, а саме: в порушення пунктів 1.1., 1.2. та 5.1. договору використовує більшу площу нежитлових приміщень, ніж передбачено договором, використовує майно у невстановлений договором час, що призводить до недоотримання орендної плати до державного бюджету та завдання збитків балансоутримувачу орендованого відповідачем майна, а також в порушення пунктів 1.3., 5.7. договору не здійснює поточного ремонту орендованих приміщень, що за твердженням позивача, є підставою для розірвання договору в судовому порядку відповідно до статті 291 Господарського кодексу України, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.08.2017 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовані тим, що підстави для розірвання договору оренди відсутні, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами обставини істотного порушення відповідачем умов договору оренди №5681-Н від 04.02.2014 року. Судами встановлено, що відповідач своєчасно сплачує орендні платежі, заборгованість з орендної плати та по відшкодуванню витрат на утримання майна, у відповідача перед позивачем відсутня, відповідач вчиняє дії, направлені на приведення орендованого приміщення у придатний для використання за цільовим призначенням стан, на забезпечення техніки безпеки у спірному приміщенні, докази незадовільного стану орендованого відповідачем майна та порушення відповідачем заходів пожежної безпеки відсутні в матеріалах справи. За висновком судів, акт огляду (обстеження) №1-2/17 від 12.01.2017 року, на який послався позивач, не є доказом використання відповідачем зайвої площі, оскільки в ньому не зазначено, яка саме площа використовується відповідачем, а інших доказів, які б свідчили про безпідставне використання відповідачем зайвої площі (яка не є предметом договору оренди) позивачем не надано. Не є акт огляду від 12.01.2017 року і доказом порушення відповідачем графіку перебування в орендованому приміщенні з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких претензій щодо порушення відповідачем графіку перебування в орендованому приміщенні.

Третя особа у справі - Державне підприємство "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка" подала до Касаційного господарського суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник посилається на неправильне застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального права. Зокрема, зазначає про те, що суди не застосували до спірних правовідносин положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом у спірних правовідносиних, та норми Цивільного кодексу України, що регулюють розірвання договорів оренди державного майна на підставі істотних порушень умов таких договорів. Скаржник посилається на те, що відповідач самовільно, незаконного здійснив невід'ємні поліпшення орендованого державного майна, не виконує обов'язку щодо укладення з балансоутримувачем орендованого майна договору на відшкодування витрат за використану електроенергію, порушує встановлений законом та спірним договором порядок сплати орендної плати, що, за твердженням скаржника, є грубим порушенням відповідачем порядку використання державного майна та умов спірного договору оренди. Скаржник також посилається на те, що обставини використання відповідачем зайвої площі орендованих нежитлових приміщень, понад визначені спірним договором, та порушення відповідачем визначеного в договорі графіку користування орендованим майном є доведеними.

Позивач, відповідач, третя особа-1 відзиви на касаційну скаргу не надали.

В судове засідання 20.03.2018 року не з'явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-2, хоча відповідно до вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, надану господарськими судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, до спірних правовідносин щодо розірвання договору оренди державного майна підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України та частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором оренди (найму) одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань. При цьому зазначена норма застосовується з урахуванням загальних положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону. Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

В пункті 1.1. спірного договору сторони погодили передачу в оренду відповідачу нежитлових приміщень - кімнат № 118, площею 5,0 кв.м., № 119, площею 24,9 кв.м. та частини кімнати №113 (до барної стійки площею 14,0 кв.м.) на третьому поверсі 8-поверхової будівлі в осях 15, 17-У (зона "Б"), інв. №103/001, літ. "А-7", реєстровий номер 38385217.1.ЮЖВЦСД1677, загальною площею 43,9 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 25, що перебуває на балансі Державного підприємства "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка".

Пунктом 1.2. спірного договору оренди передбачено, що майно передається в оренду з метою: розміщення їдальні, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи за графіком роботи: вівторок-субота з 12:00 до 17:00.

Відповідно до пунктів 5.1., 5.3. договору відповідач зобов`язався використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно з пунктом 3.2. договору орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень та лютий 2014 року.

Судами встановлено, що відповідач використовує орендоване майна відповідно до призначення, визначеного договором, що було встановлено в акті огляду (обстеження) об'єкту оренди (нерухомого майна) № 1-2/17 від 12.02.2017 року, відповідач своєчасно сплачує орендні платежі за договором оренди, заборгованість з орендної плати та по відшкодуванню витрат на утримання майна у відповідача перед позивачем відсутня.

Як на підставу розірвання спірного договору позивач послався на те, що позивач в порушення пунктів 1.1., 1.2. та 5.1. договору використовує більшу площу нежитлових приміщень, ніж передбачено спірним договором (використовує нежитлові приміщення площею 46,0 кв.м. замість погоджених в договорі 43,9 кв.м.), що, за твердженням позивача, є істотним порушенням умов договору. В підтвердження зазначених доводів посилається на акт огляду (обстеження) об'єкту оренди №1-2/17 від 12.01.2017 року.

Однак, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, зазначений акт не є належним доказом використання відповідачем зайвої площі, оскільки в ньому не зазначено, яка саме площа використовується відповідачем, а інших доказів, які б свідчили про безпідставне використання відповідачем зайвої площі (яка не є предметом договору оренди) позивачем не надано.

В пункті 1.3. договору сторони погодили, що стан майна на момент укладання договору потребує поточного ремонту, що визначається в акті приймання-передавання згідно довідки балансоутримувача.

Відповідно до пунктів 5.4., 5.7. договору оренди орендар зобов'язався забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

В обґрунтування порушення відповідачем умов договору щодо не проведення поточного ремонту орендованих приміщень позивач також посилається на акт огляду (обстеження) об'єкту оренди №1-2/17 від 12.01.2017 року.

Однак, як правильно встановлено судами, в акті зазначено, що технічний стан орендованого приміщення є задовільним, а інших належних доказів, які б свідчили про не проведення відповідачем поточного ремонту та доказів того, що орендоване майно перебуває у незадовільному стані позивачем не надано.

Натомість, судами встановлено, що відповідач вчиняє дії, направлені на приведення орендованого приміщення у придатний для використання за цільовим призначенням стан. Так, матеріали справи містять договір підряду №033/2017 від 03.03.2017 року, укладений між відповідачем та Фізичною особою-підприємцем Федорченко О.М., за умовами якого Фізична особа-підприємець Федорченко О.М. приймає на себе зобов'язання здійснити роботи з монтажу електролічильника трьохфазного та прокладку кабельної мережі на території Державного підприємства "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка" за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 25 згідно з проектом "Реконструкція мереж з встановлення вузла обліку електричної енергії приміщення закулісної столової (3-й поверх ДП "ХАТОБ"). Державне підприємство "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка" було обізнано щодо проведення зазначених робіт, що підтверджується листом №01/2015 від 28.02.2017 року, направленим відповідачу, яким Державне підприємство узгодило проект електроживлення закулісної столової від ГРЩ-2 згідно проектної документації та рішення про приєднання.

Пункт 5.7. договору оренди, на порушенні якого наполягає позивач, не містить в собі строк його виконання, тобто, як правильно встановлено судами, сторони в договорі не передбачили строку виконання зобов'язання щодо проведення відповідачем поточного ремонту.

Крім того, судами встановлено, що відповідачем виконувались заходи по забезпеченню техніки безпеки у спірному приміщенні, доказів порушення відповідачем заходів пожежної безпеки позивачем не надано, не встановлено таких обставин і в акті огляду (обстеження) об'єкту оренди №1-2/17 від 12.01.2017 року.

Встановивши наведені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що обставини порушення відповідачем пунктів 1.3., 5.7. договору є недоведеними.

Колегія суддів також погоджується з висновком судів про те, що акт огляду (обстеження) №1-2/17 від 12.01.2017 року, на який послався позивач, не є достатнім доказом порушення відповідачем графіку перебування в орендованому приміщенні, встановленого в пункті 1.2. договору, а будь-яких інших доказів наявності до нього претензій щодо порушення графіку перебування в орендованому приміщенні матеріали справи не містять.

Судами також встановлено, що додатковою угодою №2 від 17.11.2016 року було пролонговано договір оренди № 5681-Н до 04.12.2019 року і станом на час пролонгації договору у балансоутримувача були відсутні претензії до відповідача щодо порушення умов договору та використання приміщення поза межами дії договору.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що підстави для розірвання договору оренди відсутні, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами обставини істотного порушення відповідачем умов договору оренди №5681-Н від 04.02.2014 року.

Посилання скаржника на те, що суди не застосували до спірних правовідносин положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та норми Цивільного кодексу України, що регулюють розірвання договорів оренди, є безпідставними, оскільки суди попередніх інстанцій застосували всі необхідні норми, які регулюють спірні правовідносини, в т.ч. і норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та норми Цивільного кодексу України, що регулюють розірвання договорів оренди державного майна з підстав істотних порушень умов таких договорів.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на те, що відповідач самовільно, незаконного здійснив невід'ємні поліпшення орендованого державного майна, не виконує обов'язку щодо укладення з балансоутримувачем орендованого майна договору на відшкодування витрат за використану електроенергію, порушує встановлений законом та спірним договором порядок сплати орендної плати, оскільки зазначені посилання стосуються встановлення обставин справи та оцінки доказів, що з огляду на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, не є компетенцією суду касаційної інстанції, наведені скаржником порушення не були зазначені позивачем в якості підстав позову та судами не розглядались.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішив спір у справі. Переглядаючи справу в апеляційному провадженні господарський суд апеляційної інстанції правильно залишив прийняте місцевим господарським судом рішення без змін.

Доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових рішень колегія суддів Касаційного господарського суду не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 року у справі № 922/1676/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді В. Студенець

І. Ткач