ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 квітня 2018 року Справа № 915/252/18

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В. розглянувши матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут»

(юридична адреса: 54000, м.Миколаїв, вул.7 Слобідська, буд.70 В/1;

адреса зазначена позивачем: 54000, м.Миколаїв, вул.Чигрина, буд.159),

про: стягнення заборгованості у розмірі 23376854,86 грн., з яких: 19207286,93 грн. пені, 1678258,20 грн. 3% річних та 2491309,73 грн. збитків від інфляції, -

в с т а н о в и в:

27.03.2018 Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №14/4-388 від 23.03.2018, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» заборгованість за Договором купівлі-продажу природного газу №16-162-Н від 30.12.2015 (зі змінами та доповненнями) у розмірі 23376854,86 грн., з яких: 19207286,93 грн. пені, 1678258,20 грн. - 3% річних та 2491309,73 грн. збитків від інфляції.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобов’язання у строк визначений Договором купівлі-продажу природного газу №16-162-Н від 30.12.2015, чим порушив умови господарського зобов’язання, зокрема, вимоги п.6.1 Договору. В якості правової підстави позову посилається на ст.ст.174, 193, 216, 230-232 ГК України, ст.ст.509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 655 ЦК України та ст.4, 20, 42, 46, 162, 163, 164, 171, 172 ГПК України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви №14/4-388 від 23.03.2018 без руху, виходячи з наступного.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.164 ГПК України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до ч.1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви, на підтвердження надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, надано фіскальний чек №4658 від 24.03.2018 та опис вкладення у цінний лист №191, відповідно до якого копію позовної заяви і доданих до неї документів надіслано відповідачу на адресу: 54000, м.Миколаїв, вул.Чигрина, буд.159.

Проте, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься інформація, що місцезнаходженням відповідача є: 54000, м.Миколаїв, вул.7 Слобідська, буд.70 В/1.

У абзаці 2 п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарським судам України надані роз'яснення, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем до позовної заяви фіскальний чек №4658 від 24.03.2018 та опис вкладення у цінний лист №191 не є доказом направлення відповідачу копії даної позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки їх направлено відповідачу за іншою адресою ніж та, що міститься в Єдиному державному реєстрі.

Позивачу слід надіслати на юридичну адресу відповідача копію позовної заяви №14/4-388 від 23.03.2018 і доданими до неї документами та надати суду докази такого надсилання.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» при поданні позову не дотримано вимог п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172, ч.1 ст.174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №14/4-388 від 23.03.2018 ПАТ «НАК «Нафтогаз України», залишити без руху.

2. ПАТ «НАК «Нафтогаз України» усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити ПАТ «НАК «Нафтогаз України», що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва