УХВАЛА

23 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 902/625/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:
позивач Моторно (Транспортне) страхове бюро України,

відповідач Військова частина НОМЕР_1 ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.11.2017

у складі колегії суддів: Олексюк Г.Є. (головуючий), Гудак А.В., Петухов М.Г.

та на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.08.2017

у складі судді Білоуса В.В.
у частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування та судові витрати на судовий збір в сумі 1 520 грн

у справі за позовом Моторно (Транспортного) страхового бюро України

до Військової частини НОМЕР_1

про відшкодування 19 461, 51 грн в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 рішенням Господарського суду Вінницької області позов задоволено частково в сумі 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування, у вимогах про стягнення 890 грн витрат на послуги аварійного комісара відмовлено, стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування та судові витрати на судовий збір в сумі 1 520 грн, видано наказ.

15.11.2017 постановою Рівненського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Вінницької області від 07.08.2017 залишено без змін.

14.12.2017 Військовою частиною НОМЕР_1 подано касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.08.2017 (у частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування та судові витрати на судовий збір в сумі 1 520 грн) у справі № 902/625/17, разом із клопотанням про відстрочення оплати судового збору.

13.03.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Однак касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Частиною четвертою статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) було встановлено, що до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на час звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на час звернення з позовною заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, за приписами статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2017 становив 1 600 грн.

Таким чином, за подання до Верховного суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 1 920 грн. (1 600 х 120 % = 1 920 грн).

Натомість скаржником за подання касаційної скарги сплачено 1 700, 80 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 07.12.2017 № 1320, тобто у меншому розмірі ніж встановлено Законом України "Про судовий збір".

Також, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано тим, що станом на момент подачі касаційної скарги на рахунках військової частини частково відсутні кошти на повну оплату судового збору, у зв`язку з чим Військовою частиною НОМЕР_1 проведено лише часткову оплату судових витрат, що підтверджується оригіналом платіжного доручення, що додається. На даний момент Військовою частиною НОМЕР_1 проводяться заходи з метою отримання коштів на повну оплату судового збору. Враховуючи викладене, скаржник просить суд відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, в силу вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір", особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі. Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вказує, що доказів на підтвердження своїх доводів скаржником не надано. Оскільки клопотання скаржника не обґрунтовано та не підтверджено належними та допустимими доказами, то у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.08.2017 (у частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування та судові витрати на судовий збір в сумі 1 520 грн) у справі № 902/625/17 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме надати суду оригінал доказів сплати судового збору в сумі 219, 20 грн.

Крім того, статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) передбачено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили. Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку у разі, якщо вона подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з моменту набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили.

Військовою частиною НОМЕР_1 касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.08.2017 (у частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування та судові витрати на судовий збір в сумі 1 520 грн) у справі № 902/625/17 подано з порушенням строку на касаційне оскарження, а саме 14.12.2017, що підтверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, без клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.08.2017 (у частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування та судові витрати на судовий збір в сумі 1 520 грн) у справі № 902/625/17 без руху.

Керуючись статтею 234, частиною третьою статті 292, підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтею 110 Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.08.2017 (у частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України 18 571, 51 грн коштів виплачених на страхове відшкодування та судові витрати на судовий збір в сумі 1 520 грн) у справі № 902/625/17.

2. Надати Військовій частині НОМЕР_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

4. Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков