КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/17672/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Гронь М.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста Шоп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р., м. Київ (повний текст складено 14.12.2017р.) у справі №910/17672/17 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста Шоп"

до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання Відповідача вчинити дії, а саме передати Позивачу оригінали документів, які засвідчують обов'язок боржника та документи, якими забезпечувались кредитні договори.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для зобов'язання Відповідача передати Позивачу оригінали документів, які засвідчують обов'язок боржника виконати свої зобов'язання перед Позивачем у зв'язку із виконанням останнім зобов'язання перед Відповідачем, забезпеченого укладеним між сторонами спору договором поруки від 04.11.2016р. №4Э13489Д/П.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р. у справі №910/17672/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що ані умовами договору поруки, ані чинним законодавством України не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Крім того, задоволення кредиторських вимог у випадку набуття поручителем такого статусу (ч.2 ст.556 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом примусового виконання обов'язку у натурі, а не шляхом витребування у кредитора документів. Дане свідчить про неефективність обраного Позивачем способу правового захисту, адже вирішення спору не призводить до будь-якого відновлення прав Позивача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р. у справі №910/17672/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ст.556 Цивільного кодексу України до Позивача перейшли права кредитора по відношенню до боржника за кредитними договорами, оскільки Позивач виконав обов'язок боржника з повернення кредиту Відповідачу, а Відповідач прийняв від Позивача таке виконання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/17672/17 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.03.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

04.11.2016р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір поруки №4Э13489Д/П, предметом якого є надання поруки Позивачем перед Відповідачем за виконання ТОВ «Елті-Трейд», як боржником, своїх зобов'язань за кредитними договорами від 16.08.2013р. №4Э13489Д, від 19.08.2013р. №4Э13500Д, від 20.08.2013р. №4Э13513И, від 21.01.2014р. №4Э14031И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитних договорів.

Згідно з п.4 договору у випадку невиконання ТОВ «Елті-Трейд» зобов'язань за кредитним договором, ТОВ «Елті-Трейд» і Позивач відповідають перед Відповідачем як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитного договору.

Відповідно до п.5, 6 договору у випадку невиконання ТОВ «Елті-Трейд» зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитних договорів, Відповідач повинен направити на адресу Позивача письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Позивач зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі Відповідача впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги.

Згідно з п.8 договору до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Відповідно до п.10 договору Відповідач зобов'язаний у випадку виконання Позивачем обов'язку ТОВ «Елті-Трейд» за кредитними договорами передати Позивачу впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки ТОВ «Елті-Трейд» за кредитним договором.

07.11.2016р. на виконання договору Позивач сплатив Відповідачу: 1) ,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1028 з призначенням платежу: виконання зобов'язань по кредитному договору №4Э13489Д від 16.08.2013р. згідно договору поруки №4Э13489Д/П від 04.11.2016р.; 2) 7532566,93 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1030 з призначенням платежу: виконання зобов'язань по кредитному договору №4Э13513И від 20.08.2013р. згідно договору поруки №4Э13489Д/П від 04.11.2016р.; 3) 110081820,64 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1031 з призначенням платежу: виконання зобов'язань по кредитному договору №4Э14031И від 21.01.2014р. згідно договору поруки №4Э13489Д/П від 04.11.2016р.; 4) 251806611,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1029 з призначенням платежу: виконання зобов'язань по кредитному договору №4Э13500Д від 19.08.2013р. згідно договору поруки №4Э13489Д/П від 04.11.2016р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем укладений договір поруки №4Э13489Д/П від 04.11.2016р., предметом якого є надання поруки Позивачем перед Відповідачем за виконання ТОВ «Елті-Трейд», як боржником, своїх зобов'язань за кредитними договорами від 16.08.2013р. №4Э13489Д, від 19.08.2013р. №4Э13500Д, від 20.08.2013р. №4Э13513И, від 21.01.2014р. №4Э14031И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитних договорів.

Позивач зазначає, що згідно із платіжними дорученнями №1028 від 07.11.2016р. на суму ,50 грн, №1030 від 07.11.2016р. на суму 7532566,93 грн, №1031 від 07.11.2016р. на суму 110081820,64 грн, №1029 від 07.11.2016р. на суму 451806611,04 грн повністю погасив заборгованість ТОВ «Елті-Трейд» перед Відповідачем за кредитними договорами від 16.08.2013р. №4Э13489Д, від 19.08.2013р. №4Э13500Д, від 20.08.2013р. №4Э13513И, від 21.01.2014р. №4Э14031И, а тому у Позивача виникло право вимагати від ТОВ «Елті-Трейд» виконання своїх обов'язків за кредитними договорами.

Згідно з ст.1 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивачем не подано суду доказів, підтверджуючих, що Відповідач порушує, не визнає або оспорює права Позивача вимагати від ТОВ «Елті-Трейд» борг за кредитними договорами. За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що Позивачем не доведено суду порушення Відповідачем його прав та інтересів.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що станом на 07.11.2016р. заборгованість ТОВ «Елті-Трейд» перед Відповідачем за кредитними договорами становила саме ,11 грн (платіжні доручення №1028, 1030, 1031, 1029 від 07.11.2016р.) та відповідно була погашена повністю, відповідно у суду відсутні підстави вважати, що Позивач у повному обсязі виконав зобов'язання за ТОВ «Елті-Трейд» за кредитними договорами.

У той же час, зі змісту ч.1 та 2 ст.556 Цивільного кодексу України можна дійти висновку, що зобов'язання, передбачені в цій нормі, настають лише в разі виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з п.3 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, відповідно до якого передбачено подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем. Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього всіх прав кредитора за цим договором.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015р. у справі №6-466цс15 та від 07.10.2015р. у справі №6-932цс15.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналогічні положення викладено у ст.20 Господарського кодексу України, відповідно до якої кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно з ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що мають бути вичерпані лише ті засоби правового захисту, які є ефективними. Отже, результатом застосування таких способів захисту права як визнання права чи визнання відсутності права є отримання того матеріально-правового ефекту, який сторона переслідувала при укладенні цивільно-правового договору та вчиненні дій щодо його виконання.

Водночас, задоволення кредиторських вимог у випадку набуття поручителем статусу кредитора (ч.2 ст.556 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом примусового виконання обов'язку у натурі, а не шляхом витребування у кредитора документів.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку, щодо неефективності обраного Позивачем способу правового захисту, адже вирішення спору не призводить до будь-якого відновлення прав Позивача.

Також апеляційний суд погоджується з місцевим судом, що ні умовами договору поруки (зокрема, п.10), ні чинним законодавством України, не передбачено обов'язку Відповідача передати Позивачу саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок ТОВ «Елті-Трейд».

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин викладених у позові та порушення Відповідачем прав та законних інтересів Позивача, а тому вимоги Позивача не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста Шоп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р. у справі №910/17672/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р. у справі №910/17672/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 28.03.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов