Справа № 909/1161/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 909/1161/17 за позовом Управління поліції охорони в Івано-Франківській області про стягнення з державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" 7 718 грн 83 коп. за договором про фізичну охорону об'єкта.

УПО в Івано-Франківській області звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ДП "Івано-Франківський комбінат КХП" 7 718 грн 83 коп. за договором про фізичну охорону об'єкта від 19 липня 2017 р. № 1840/111. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору не оплатив надані позивачем послуги з охорони майна за 1 - 4 жовтня 2017 р. в сумі 6 750 грн. У зв'язку із порушенням договірних зобов'язань позивач також нарахував відповідачу 293 грн 30 коп. пені та 675 грн штрафу.

13 грудня 2017 р., суд порушив провадження у справі, призначив її до розгляду на 16 січня 2018 р.

16 січня 2018 р. у зв'язку із набранням чинності нової редакції ГПК України, суд постановив провадження у даній справі здійснювати в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 01 лютого 2018 р., однак в цей день засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Ткаченко І. В. у відпустці.

Ухвалою від 05 лютого 2018 р. підготовче засідання суд призначив на 21 лютого 2018 р.

21 лютого 2018 р., підготовче провадження у даній справі суд закрив, а розгляд справи по суті призначив на 20 березня 2018 р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце засідання відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу копії ухвали суду від 21 лютого 2018 р.

Як передбачено в ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

19 липня 2017 р., між УПО в Івано-Франківській області (охорона) та ДП "Івано-Франківський комбінат КХП" (замовник) було укладено договір про фізичну охорону об'єкта № 1840/111, відповідно до п. 1.1 якого, замовник передає належне йому майно, яке зберігається у відокремлених приміщеннях (будівлях), земельних ділянках, що перераховані у Дислокації (додаток до Договору) об'єкта, що охороняється (далі - Об'єкт) під фізичну охорону, а охорона зобов'язується здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення схоронності, цілісності майна замовника на об'єкті з метою відвернення безпосередніх посягань на нього, припинення несанкціонованого замовником доступу сторонніх осіб до майна на об'єкті, збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення замовником всіх належних йому повноважень щодо майна.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.5 цього Договору, ціна послуг охорони є договірною і зазначається сторонами у Розрахунку та протоколі узгодження договірної ціни. Ціна охоронних послуг за Договором за кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі Дислокації та Розрахунку відповідно до кількості годин надання цих послуг у кожному окремому місяці їх вартості. Оплата за послуги охорони здійснюється замовником на умовах попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок охорони.

За змістом п. 4.2 Договору, обов'язками замовника, зокрема, було: прийняти послуги охорони щодо охорони об'єкта в установлений сторонами час дії Договору та своєчасно вносити плату за послуги охорони у визначеному договором обсязі і строки та за реквізитами, вказаними в отриманих рахунках на оплату за відповідний місяць; своєчасно надсилати до виконавця свого уповноваженого представника для отримання рахунків на оплату, актів виконаних робіт та інших необхідних йому фінансових документів.

В пп. 4.2.11 Договору сторони визначили, що підписаний акт про надання послуг є підтвердженням надання послуг охорони замовникові. Акти надаються охороною до 05 числа місяця, наступного за звітним, Акт про надання послуг складається і підписується сторонами протягом трьох робочих днів з дня його отримання. У разі відмови замовника підписувати цей Акт, він вважається підписаним з моменту вручення його поштою замовнику за адресою, вказаною у Договорі.

Згідно з пунктами 8.1 та 8.2 укладеного між сторонами Договору, у випадку несвоєчасної (неповної) оплати послуг за Договором, Замовник сплачує охороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла в період, за який нараховується пеня) від суми простроченої плати за кожний день прострочення платежів. У разі порушення замовником зобов'язань, визначених у п. 3.5 цього Договору, він сплачує охороні (крім пені) погоджену сторонами неустойку (штраф) у розмірі 10 відсотків від суми невиконаного своєчасно зобов'язання.

Як видно із змісту Розрахунку вартості охорони об'єкта, позивач надавав відповідачу послуги з охорони майна останнього 24 години на добу, 7 днів на тиждень. Вартість однієї години хорони складала 75 грн.

Як зазначає у своїй позовній заяві УПО в Івано-Франківській області, договір про фізичну охорону об'єкта від 19 липня 2017 р. № 1840/111 сторони розірвали 04 жовтня 2017 р.

Відповідно до даних акту прийому-здачі наданих послуг № ІФМ-109194 від 04 жовтня 2017 р., позивач надав відповідачу послуги з охорони майна за 90 годин жовтня 2017 р., тобто три повні доби з 01 по 03 жовтня 2017 р. та 18 годин 04 жовтня 2017 р.

Акт прийому-здачі наданих послуг № ІФМ-109194 від 04 жовтня 2017 р. позивач надіслав відповідачу, однак відповідач даний акт не підписав, другий примірник акту позивачу не повернув.

16 листопада 2017 р., позивач звернувся до відповідача із вимогою про оплату наданих за жовтень 2017 року послуг в сумі 6 750 грн, однак відповідач вимог позивача не виконав.

Отже, предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як визначено в ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що належним чином виконавши свої договірні зобов'язання позивач у жовтні 2017 р. надав відповідачу послуги із охорони майна відповідача на загальну суму 6 750 грн, які останній не оплатив.

Враховуючи наведене позов в цій частині слід задовольнити.

У зв'язку із порушенням договірних зобов'язань позивач також просить стягнути з відповідача 293 грн 30 коп. пені та 675 грн штрафу.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій, відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобовязань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобовязань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2012 р. № 3-24гс12.

Розрахунок пені та штрафу позивачем проведено арифметично правильно, відтак й позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, згідно з положеннями ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити;

з державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (76495, м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, буд. 2В; ідентифікаційний код 05513715) на користь Управління поліції охорони в Івано-Франківській області (76010, м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська, буд. 2; ідентифікаційний код 40108892) стягнути 6 750 (шість тисяч сімсот п'ятдесят) грн основного боргу, 293 (двісті дев'яносто три) грн 30 коп. пені, 675 (шістсот сімдесят п'ять) грн штрафу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ткаченко І. В.

Повне рішення складено 23 березня 2018 р.