ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

20 березня 2018 р. Справа № 902/20/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши без виклику представників матеріали справи

за позовом: Казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ" МВС України, (21027, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 27)

до: Компанії "UNIS-Group" d.o.o. ІLIDZA (71120, ILIDZA-Sarajevo, Ustanicka 11, Bosnia and Herzegovina)

про стягнення 2848493,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Казенне науково-виробниче об'єднання "ФОРТ" МВС України, м. Вінниця звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Компанії "UNIS-Group" d.o.o., Республіка Боснія і Герцеговина про стягнення суми основного боргу в розмірі 82070,00 Євро, що є еквівалентом на день звернення до суду 2273339,00 грн., суми пені в розмірі 15018,81 Євро, що є еквівалентом на день звернення до суду 416021,03 грн., суми штрафу в розмірі 5744,90 Євро, що є еквівалентом на день звернення до суду 159133,73 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за контрактом №504 від 10.09.2014 року.

Ухвалами від 15.03.2018р. провадження у справі № 902/20/17 було поновлено та за відсутності предмету спору закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Разом з тим, відповідач по справі - Компанія "UNIS-Group" d.o.o. ІLIDZA є нерезидентом - зареєстрованим у Республіці Боснія і Герцеговина за адресою: 71120, ILIDZA-Sarajevo, Ustanicka 11, Bosnia and Herzegovina.

Достовірна інформація щодо наявності на території України офіційно зареєстрованого представництва на момент порушення провадження в справі у суду відсутня, а тому про розгляд даної справи відповідача належить повідомляти в порядку, передбаченому чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 367 ГПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про міжнародне приватне право", якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном, а рівно повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965, яка є чинною в Україні згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 № 2052-ІІІ, із заявами та застереженнями.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регламентовано Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р., підписаною в м.Гаага (далі - Конвенція), згода на обов'язковість застосування положень якої надана Україною згідно Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000р. №2052-14. Крім того, учасником конвенції з 07.06.2001р. є Боснія і Герцеговина. Відтак, до правовідносин щодо вручення судових документів відповідачу необхідно застосовувати положення зазначеної Конвенції.

Відповідно до статті 1 вказаної Конвенції остання застосовується у цивільних або комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно статті 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/315 від 29.05.2009р. "Про деякі питання, пов'язані із застосуванням Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено, що доручення щодо вручення документів за кордоном надсилається безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно зі ст. 2 Конвенції.

Процедура вручення судових документів за кордоном регулюється ст.ст. 2-16 Конвенції. Водночас, Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008р. №1092/5/54 (далі-Інструкція) визначений порядок опрацювання доручень про вручення документів.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом:

а) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або

b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.

З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ має завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Згідно із ч.2 ст.15 Конвенції передбачено, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією;

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців;

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно, мінімальний строк для вручення судових документів складає шість місяців.

Відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі Прохання згідно з додатком до Інструкції, заповненню з урахуванням приписів пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають дві частини формуляра: "Прохання" і "Короткий виклад документа".

При цьому, відповідно до ст. 7 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах формуляр обов'язково складається французькою чи англійською мовою чи мовою запитуваної держави, а в разі заповнення українською мовою - обов'язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов (пункт 6.3 Інструкції).

Згідно пунктів 6.5 і 6.6 Інструкції заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках. У разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини першої ст. 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

Витрати, пов'язані з перекладом відповідних документів, а також з оплатою за вручення їх за кордоном згідно з Конвенцією, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона. Після закінчення розгляду справи такі витрати розподіляються господарським судом на загальних підставах.

Оскільки позивачем ініційоване звернення до суду із даним позовом, суд вважає за доцільне покласти на нього оплату вартості витрат, пов'язаних із перекладом відповідних документів.

Таким чином, з метою належного направлення відповідачу судових документів - цієї ухвали суду, а також ухвал від 15.03.2018р. про поновлення та про закриття провадження у справі №902/20/17, враховуючи норми Конвенції, спосіб відправлення судових документів здійснюється шляхом направлення Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром.

Враховуючи вище викладене, для належного надсилання Компанії "UNIS-Group" d.o.o. ІLIDZA ухвал суду, прийнятих у справі № 902/20/17 в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача надати Господарському суду Вінницької області в строк до 04.04.2018р. нотаріально посвідчені переклади даної ухвали суду, а також ухвал від 15.03.2018р. про поновлення та про закриття провадження у справі № 902/20/17 та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів в 2-х примірниках, для подальшого їх направлення судом Центральному органу Боснії і Герцеговини з метою вручення відповідачу.

Керуючись ст.ст. 234-235, 365-368 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Зобов'язати позивача до 04.04.2018 р. надати Господарському суду Вінницької області нотаріально засвідчені переклади на англійську мову цієї ухвали суду від 20.03.2018р., ухвали суду від 15.03.2018р. про поновлення провадження у справі №902/20/17, та ухвали суду від 15.03.2018р. про закриття провадження у справі №902/20/17, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів (Додаток 10 до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень) у 2-х примірниках та завірену копію документу, який підтверджує право перекладача займатися перекладацькою діяльністю.

2. Після надходження від позивача зазначених в ухвалі документів, в порядку, встановленому ст.ст. 367, 368 ГПК України, згідно положень Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, звернутися до компетентного органу Боснії і Герцеговини - Міністерства юстиції Боснії і Герцеговини із судовими дорученнями про надання правової допомоги щодо вручення копії цієї ухвали суду від 20.03.2018р., ухвали суду від 15.03.2018р. про поновлення провадження у справі № 902/20/17 та ухвали суду від 15.03.2018р. про закриття провадження у справі № 902/20/17.

3. Копію ухвали надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Повний текст ухвали підписано 20.03.2018р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (21027, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 27)