ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"19" березня 2018 р.Справа № 924/1275/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В. при секретарі судового засідання Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи
за позовом заступника прокурора Хмельницької області, м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерство екології та природних ресурсів України, м. Київ

до 1. Національного природного парку „Подільські товтри, м. Кам`янець - Подільський

2. товариства з обмеженою відповідальністю „Острів відпочинку, м. Кам`янець-Подільський

про визнання недійсною угоди про рекреаційну діяльність №КП-010 від 01.06.17р.

представники сторін:
від позивача - не з`явився

від відповідача 1 - не з`явився

від відповідача 2 - Шишкін С.В. за довіреністю

від прокуратури - Приступа В.І. - згідно посвідчення

встановив:

Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною угоду №КП-010 від 01.06.2017р., посилаючись на те, що дана угода за своїм змістом суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, а тому підлягає визнанню недійсною відповідно до ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України.

Прокурор стверджує, що згідно спірної угоди надана відповідачу-2 для рекреації земельна ділянка є лісовою ділянкою природно-заповідного фонду, яка повинна надаватись у користування для будь-яких потреб, у т.ч. рекреаційних, відповідно до вимог Лісового кодексу України. Зазначає, що в порушення вимог ст.18 Лісового кодексу України земельну ділянку надано для здійснення рекреаційної діяльності без рішення відповідного органу виконавчої влади та погодження.

Відповідно до п. 1.4 Положення про НПП „Подільські Товтри, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 26.01.2005р. №46 (у редакції наказу Мінприроди 15.08.2013р. № 353), парк віднесено до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України.

Просить врахувати, що НПП „Подільські Товтри як постійний землекористувач в порушення вимог ст. 18 Лісового кодексу України уклав спірну довгострокову угоду із відповідачем-2 за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади та будь-якого погодження, не зазначивши при цьому, що рекреаційна діяльність буде проводитись на лісовій земельній ділянці.

Прокурор стверджує, що укладення вказаної угоди всупереч встановленому державою порядку, порушує інтереси держави у сфері контролю за охороною та використанням об`єкту природно-заповідного фонду, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом.

Позивач (Міністерство екології та природних ресурсів України) у письмовій заяві від 15.02.2018р. №221/11-18 позовні вимоги підтримує, посилаючись на вимоги ст. ст. 43, 44, 46 ЗК України, якими передбачено, що на території національних природних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної мети встановлюється диференційний режим щодо їх охорони, відтворення та використання згідно із функціональним зонуванням. Відтак, природоохоронним законодавством визначено дозволену на території зон рекреації діяльність та обмеження щодо її провадження.

Посилаючись на ст. 21 Закону України „Про природно-заповідний фонд позивач вказує, що зона регульованої рекреації, до якої віднесена земельна ділянка, надана відповідачу-2 по спірній угоді для здійснення рекреації (відпочинок, оздоровлення населення, облаштування туристичних маршрутів), де забороняється рубка лісу, промислове рибальство, мисливство, що може негативно вплинути на стан заповідної зони. Відтак, вважає, що угода на здійснення рекреаційної діяльності №КП-010 від 01.06.2017р. суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави та суспільства.

Відповідач-1 (НПП „Подільські Товтри) у письмовому відзиві від 31.01.2018р. за вих.№88 погоджується з доводами прокурора, вважає правомірними позовні вимоги про визнання недійсною угоди на рекреаційну діяльність, просить розглядати справу за відсутності його представника.

Відповідач 2 (ТОВ „Острів відпочинку) у відзиві від 29.01.2018р. із позовними вимогами не погодився, посилаючись на те, що прокурором не подано доказів на підтвердження того, що під час укладення спірної угоди відповідачі порушили вимоги чинного законодавства, зокрема п.1 ст. 203 ЦК України, відповідно до якого зміст угоди не повинен суперечити кодексу, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства.

Не погоджується із твердженням прокурора про те, що земельні ділянки по спірній угоді є лісовими ділянками природно-заповідного фонду, оскільки листом Головного управління держгеокадастру у Хмельницькій області (від 23.01.2018р.) землі природно-заповідного фонду НПП „Подільські Товтри як землі лісогосподарського призначення не обліковуються.

Відтак, доводи прокурора про порушення спірною угодою норм статей 3,16,17,18,10 Лісового кодексу України вважає безпідставним, просить відмовити у позові.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 26.01.2005р. №46 затверджено Положення про Національний природний парк „Подільські Товтри, до якого внесені зміни та доповнення наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 15.08.2013р. №353 (викладеного в новій редакції) та наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 28.07.2015р. №280.

Згідно з п. 1.1 Положення про Національний природний парк „Подільські Товтри створений відповідно до Указу Президента України від 27.06.1996р. №474/96 „Про створення національного природного парку „Подільські Товтри, є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Відповідно до п. 1.6, 2.1 Положення загальна площа парку становить 261316 га землі, у т. ч. 4453,06 га земель, що надаються у постійне користування Парку та 256862,994 га земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. Парк створений з метою збереження, відтворення та раціонального використання природних ландшафтів Поділля з унікальними історико-культурними комплексами, що мають важливе природоохоронне, наукове, освітнє, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення.

Згідно п.3.4 Положення передбачено, що для забезпечення виконання основних завдань та проведення природоохоронних заходів, науково-дослідних, господарських робітна території парку, адміністрація має право, зокрема, надавати в установленому порядку платні послуги згідно із законодавством.

На території парку відповідно до природоохоронного законодавства виділяють такі зони: заповідна, регульованої рекреації, стаціонарної рекреації, господарська (п. 4.3 Положення). Зона регульованої рекреації в ї межах проводяться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих та пам`ятних місць. Зона стаціонарної рекреації призначена для розміщення готелів, мотелів, кемпінгів, інших об`єктів обслуговування відвідувачів парку. (п. 4.3.2, 4.3.3 Положення).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2007р. №681 Національному природному парку „Подільські Товтри 05.08.2011р. видано Державний акт серія ЯЯ №337783 на право постійного користування земельною ділянкою площею 259,6520 га, яка розташована на території Калачковецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

01.06.2017р. між Національним природним парком „Подільські Товтри (сторона-1) та ТОВ „Острів відпочинку (сторона-2) укладено угоду на рекреаційну діяльність №КП-010, за умовами якої сторона-1 дозволяє стороні-2 проводити рекреаційну діяльність, яка пов`язана із наданням усіх видів рекреаційних послуг в Кам`янець-Подільському природоохоронному науково-дослідному відділенні (квартал 23, виділи 1, 2, 3) на площі 10,3 га. (п. 1.1. угоди).

Відповідно до п. 1.2, 1.3 угоди передбачено, що „Стороні-2 дозволяється розміщувати готелі, мотелі, кемпінги в зоні стаціонарної рекреації (при наявності погодження компетентного органу, рішення НТР), встановлювати споруди з метою організації відпочинку, ночівлі, прокату спорядження, споживання їжі, продажу продуктів, напоїв. „Сторона-1 дозволяє одночасно перебувати не більше 70 людей на га (при цьому у пункті 5.17 ДБН 360-92* передбачено в зоні стаціонарної рекреації можливість концентрації на береговій смузі до 4 чол. в день на 1 погонний метр берегової смуги).

У п.1.4 угоди передбачено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2000р. №1913 „Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватись бюджетними установами природно-заповідного фонду (у редакції постанови від 02.06.2003р. №827) на території НПП „Подільські Товтри згідно наказу НПП „Подільські Товтри №67 від 25.04.2017р. за послуги, які можуть надаватися в облаштованих рекреаційних зонах введено плату станом на час укладення цієї угоди, а саме: одноденний відпочинок однієї людини 10,00 грн.; стоянка на виділеній та облаштованій земельній ділянці рекреаційної зони транспортними засобами: автобус 18,00 грн.; мікроавтобус 18,00 грн.; легковий автомобіль 10,00 грн.; мотоцикли 5,00 грн.; причеп до мікроавтобуса, автомобіля 8,00 грн.

Відповідно до п.4.4 угоди відповідач-2 за позитивним рішенням науково-технічної ради НПП „Подільські Товтри розміщує ємності для роздільного збирання (тимчасового утримання) ТПВ, забезпечує роздільний збір та вивіз або передачу ТПВ спеціалізованим підприємствам на переробку або утилізацію відходів; облаштовує гідроізоляційний вигріб для збору та видаленню господарсько-фекальних стоків.

Згідно п.7.1 угоди сторони передбачили, що строк дії угоди визначається з дати підписання по 2055рік. Угода підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 23.01.2018р. за вих.№97-22-0.17-33/119-18 повідомлено, що землі, які перебувають у постійному користуванні НПП „Подільські Товтри віднесено до категорії земель землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, і як землі лісогосподарського призначення не обліковуються.
До позовної заяви прокурор додав витяг з Таксаційного опису (Проект організації та розвитку лісового господарства природоохоронного науково-дослідного відділення НПП „Подільські Товтри за 2009 рік із відомостями поквартальних підсумків, відповідно до якого (аркуш 23) квартал 23 виділ 1,2,3 віднесено до зони регульованої рекреації.

Судом до уваги приймається таке.
Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 207 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання, яке не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади, визнано судом недійсним повністю або в частині.

Із матеріалів справи слідує, що прокурор в обґрунтування позову про недійсність угоди на рекреаційну діяльність №КП-010 від 01.06.2017р. посилається на те, що остання порушує вимоги природоохоронного законодавства, а її виконання може призвести до заподіяння шкоди об`єкту природно-заповідного фонду НПП „Подільські Товтри. При цьому, прокурор стверджує, що за спірною угодою у користування відповідачу-2 передавалась ділянка лісу за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади та погодження, що є порушенням ст. 18 Лісового кодексу України.

Проте, із такими доводами суд не може погодитись, оскільки предмет спірної угоди не містить домовленості сторін про передачу в користування лісових ділянок. Не було такої передачі і фактично під час виконання спірної угоди. Між сторонами не підписувались будь-які акти щодо передачі в користування лісових чи земельних ділянок. Згідно п. 1.1 угоди на рекреаційну діяльність №КП-010 від 01.06.2017р. передбачалось, що сторона-1 дозволяє стороні-2 проводити рекреаційну діяльність, яка пов`язана із наданням усіх видів рекреаційних послуг. Таким чином спірною угодою не можуть бути порушені норми Лісового кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність. Таким чином укладення угоди про рекреаційну діяльність узгоджується як з чинним законодавством так і з Положенням про Національний природний парк „Подільські Товтри (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 26.01.2005р. №46, із подальшими змінами).

Надання платних послуг (п.1.4 угоди), в облаштованих рекреаційних зонах, передбачалось як Положенням, так і Постановою КМУ від 02.06.2003р. №827 „Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватись бюджетними установами природно-заповідного фонду, їх перелік затверджувався наказом НПП „Подільські Товтри №67 від 25.04.2017р.

Обґрунтовуючи недійсність спірної угоди прокурор також посилається на наявність в угоді пункту 4.4 щодо розміщення ємності для збирання відходів, стоків, та можливе заподіяння шкоди внаслідок такого розміщення. Проте прокурором не надано обґрунтування, чому наявність в договорі такої умови тягне недійсність договору в цілому.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним. (п.п. 2.1, 2.2 постанови Пленуму ВГС України від 29.05.2013р. №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. (ст. 76 ГПК України).

Враховуючи викладене, з наведених прокурором підстав, спірна угода не може бути визнана недійсною. Отже позов задоволенню не підлягає. Судові витрати покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 22.03.2018р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 5 прим. :
1 - до справи,
2 - Міністерству екології та природних ресурсів України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35)
3 - Національному природному парку "Подільські Товтри" (32301, Хмельницька обл., м. Кам`янець - Подільський, площа Польський ринок, 6)
4 - ТОВ "Острів Відпочинку" (Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський р-н., с. Суржа, вул. Чкалова, буд.18)
5 - Прокуратурі Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3)
Всім рекомендованим з повідомленням