ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" березня 2018 р.м. Одеса справа № 916/223/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.

розглядаючи справу № 916/223/18

за позовом: публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" /01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, /

до відповідача: фізичної особи-підприємця Божінської Тетяни Іванівни /65114, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1/

про стягнення 106 322,56 грн.

за участю представників:

від позивача: Туфекчі І.Ф., довіреність в матеріалах справи;

від відповідача: не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач, банк) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця Божінської Тетяни Іванівни (ФОП Божінська Т.І., відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.03.2011 року у розмірі 106 322,56 грн., з яких 76150,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 26460,06 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 22.04.2016 по 25.10.2017, 3712,50 грн. - комісії за користування кредитом та судового збору.

Ухвалою суду від 14.02.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 01.03.2018 року.

01.03.2018 року ухвалою суду відкладено судове засідання у справі № 916/223/18 на 28.03.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання умов договору банківського обслуговування №б/н від 25.03.2011 року, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 106 322,56 грн. Оскільки відповідач не здійснює добровільне погашення заборгованості, банк був змушений на підставі положень ст. ст. 16, 526, 527, 530, 599, 610, 625 ЦК України звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач по справі в судові засідання не з'являлась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

До повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Особи, які беруть участь у справі вважаються належним чином повідомленими про час, місце та дату її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві (викладена правова позиція міститься в Інформаційних листах ВГСУ від 02 червня 2006 року № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" (пункт 4), від 14 серпня 2007 року №01-8/675 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15), від 13 серпня 2008 року № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" (пункт 19).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/530 від 10 грудня 2009 року відмітка про відправку процесуального документа про призначення судового засідання у справі, зроблена відповідно до Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, на першому примірнику цього документу є підтвердженням повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання у справі.

Крім зазначеного вище, положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутнотс можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Оскільки до суду не надано відзив відповідача на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 25.03.2011 року між позивачем (банк) та відповідачем (клієнт) укладений договір банківського обслуговування (поточного рахунку) б/н зі встановленням кредитного ліміту на рахунок шляхом підписання Заяви про відкриття поточного рахунку і карточки з зразками підписів і відбитку печатки.

Банк взяв на себе зобов'язання при наявності вільних грошових ресурсів здійснювати обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій розсуд або у письмовому вигляді, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які розміщені в сеті Інтернету на сайті www.privatbank.ua які разом з Анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або, інших), що визначено і врегульовано „Умовами та правилами надання банківських послуг".

Положеннями п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

В п. 3.2.1.1.6. Умов зазначається, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Розділом 3.2.1.4. Умов встановлений порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом, отриманим клієнтом до 31.01.2015 року включно і до моменту обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі- "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За сумами кредиту, отриманими клієнтом до 31.01.2015 року включно і до моменту обнуління дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо піддягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У випадку непогашення кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 року і до моменту обнуління кредитного ліміту, протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 37 500,00 грн., що підтверджується та випискою про рух коштів по рахунку відповідача та відомістю оборотів та залишків по рахунку відповідача НОМЕР_2 /а.с. 44/.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач не виконала зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 25.10.2017 року /а.с. 41-43/. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість ФОП Божінської Т.І. становить 206 563,93 грн., яких: 37 500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 92 024,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 69 276,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання, 7762,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Судом досліджено рішення господарського суду Одеської області від 11.06.2014 року у справі № 916/1408/14, яким стягнуто з фізичної особи-підприємця Божінської Тетяни Іванівни на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитом у розмірі 62 599,50 грн. /а.с. 37-39/. На виконання вказаного рішення 24.06.2014 року господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 916/1408/14 /а.с. 40/.

Таким чином з урахуванням рішення господарського суду Одеської області від 11.06.2014 року у справі № 916/1408/14 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 143 964,43 грн., з яких: 76 150,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 64 101,93 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання; 3712,5 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Проте, оскільки чинне законодавство не зобов'язує кредитора вимагати від боржника повернення обов'язково повної суми заборгованості, банк просить стягнути з відповідача часткову заборгованість у розмірі 106 322,56 грн., з яких: 76 150,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 26 460,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 22.04.2016 року по 25.10.2017 року; 3712,5 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Судом встановлено, що 11.07.2017 року ПАТ "КБ "ПриватБанк" направляло на адресу відповідача письмові претензію про погашення заборгованості у розмірі 195 442,84 грн. /а.с. 45-47/.

Оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526-527, 530, 536, 610-612, 1048, 1050, 1054 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що вбачається із платіжних доручень: № BOJ68B1GJН від 08.11.2017 року на суму 1600,00 грн. /а.с. 13/ та № BO902B1GЕV від 12.01.2018 року на суму 162,00 грн. /а.с. 14/.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача фізичної особи-підприємця Божінської Тетяни Іванівни.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 129, 233, 237-241, 252 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Божінської Тетяни Іванівни /65114, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1/ на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (а/с 1800, Дніпро, 49027, ) заборгованість у розмірі 106 322,56 грн. /сто шість тисяч триста двадцять дві гривні 56 копійок/, з яких: 76 150,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 26 460,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 22.04.2016 року по 25.10.2017 року; 3712,5 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. /одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок/.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 березня 2018 р.

Суддя Н.Д. Петренко