номер провадження справи 22/3/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 Справа № 908/117/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників:

Представник позивача - не з'явився (Кацалап А.А., довіреність № б/н від 19.03.2018, у судовому засіданні 20.03.2018);

Представник відповідача - не з'явився;

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/117/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" (04123, м. Київ, вул. Бєстужева Олександра, буд. 36)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Технікс" (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 63-А, кв. 311)

про стягнення 210187,94 грн

ВСТАНОВИВ:

22.01.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 18.01.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Технікс" про стягнення 199756,80 грн основного боргу, який виник за договором поставки № 2710-01 від 27.10.2017, та 10431,14 грн пені.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2018 здійснено автоматичний розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/117/18 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2018 позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., відкрите провадження по справі № 908/117/18, присвоєно справі номер провадження 22/3/18, справу призначено до розгляду в засіданні на 20.02.2018 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 13.02.2018 відмовлено у задоволенні клопотання (вих. № б/н від 06.02.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв'язку з відсутністю технічної можливості.

Ухвалою суду від 20.02.2018 р. на підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 20.03.2018 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 12.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання (вих. № б/н від 02.03.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв'язку з відсутністю технічної можливості.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.03.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 26.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки № 2710-01 від 27.10.2017, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 199756,80 грн. На прострочену заборгованість позивачем нарахована пеня за період з 12.11.2017 по 15.12.2017 у розмірі 10431,14 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається ст. 526 Цивільного кодексу України та умови договору.

15.02.2018 від відповідача надійшла заява, якою відповідач суму заборгованості визнав. Просив суд не стягувати штрафні санкції та відстрочити виконання рішення суду на 12 місяців.

В судовому засіданні 20.03.2018 від позивача в судовому засіданні надійшли заперечення проти заяви про відстрочення виконання рішення суду, в яких позивач зазначає, що посилання відповідача на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст. 331 ГПК України, за наявності якої можливе надання розстрочки або відстрочки виконання рішення. До того ж, важке фінансове становище утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних обставин, щоб унеможливило виконання договірних зобов'язань та рішень суду. Наведені заявником доводи свідчать лише про наявність обставин, зумовлених неефективним господарюванням відповідача, що саме по собі не свідчить про об'єктивну неможливість чи утруднення при виконанні судового рішення.

В судове засідання 26.03.2018 представники сторін не з'явились, у зв'язку чим технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

21.03.2018 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 26.03.2018 справу розглянуто, підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Технікс" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" із замовленням на проведення закупівлі відеодомофонів кольорових та кольорових антивандальних відео панелей у кількості 72 комплекти.

27.10.2017 між сторонами був укладений договір поставки № 2710-01, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов'язується передати (поставити) покупцю товари, що є предметом поставки за цим договором, окремим партіями та в обумовлені строки відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов'язується прийняти вказані товари і своєчасно оплатити їх вартість, в порядку і на умовах, визначених цим договором. Предметом поставки за даним договором є товари, зазначені у видаткових накладних.

Згідно з п. 4.5 договору найменування, ціна за одиницю товару та кількість товару, що входить у партію поставки, визначаються у видаткових накладних на товар. Дата, вказана у накладній про прийняття товару покупцем, є датою поставки товару постачальником та фактичним виконанням замовника.

За приписами п.п. 7.2, 7.5 договору оплата вартості поставленого покупцеві товару здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточних рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі за наступним графіком оплат: 100% вартості товару протягом 10 календарних днів з моменту відвантаження товару. Датою здійснення оплати покупцем визначається день фактичного зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 8.1.5 договору покупець зобов'язується вчасно сплачувати вартість реалізованого товару.

В пункті 9.8 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати суми чергового платежу, постачальник має право вимагати, а покупець зобов'язується сплатити постачальнику, на його обґрунтовану письмову вимогу, окрім суми чергового платежу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно з п. 12.1 договору договір поставки вступає в дію з дати його укладання (підписання) та скріплення печатками сторін (за наявності), і діє до 31 грудня 2018 року.

Доказів припинення дії договору сторони не надали, отже на час розгляду справи його умови є чинними.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар (відеодомофони кольорові та відеопанелі кольорові антивандальні) на суму у розмірі 199756,80 грн, що підтверджується видатковою накладною № 400 від 02.11.2017. Відповідач вказаний товар отримав, про що свідчить підпис отримувача на накладній - директора Макарюк Римми Олександрівни та печатка Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Технікс".

В матеріалах справи також міститься довіреність № 1/271017 від 27.10.2017 на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" цінностей за договором поставки № 2710-01 від 27.10.2017, видана Макарюк Риммі Олександрівні.

31.10.2017 позивачем був виписаний рахунок на оплату № 474 на суму у розмірі 199756,80 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, відповідач за отриманий товар з позивачем не розрахувався протягом 10 днів з дня отримання товару, у зв'язку з чим 06.12.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією № 0412-01 від 04.12.2017 про сплату вартості отриманого ним товару у розмірі 199756,80 грн.

Відповідач товар не оплатив, доказів оплати суду не надав, заборгованість визнав, у зв'язку з чим вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Технікс" заборгованості у розмірі 199756,80 грн є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивачем на прострочену заборгованість у розмірі 199756,80 грн нарахована пеня за період з 12.11.2017 по 15.12.2017 у розмірі 10431,14 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 253 ГПК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Пунктом 9.8 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати суми чергового платежу, постачальник має право вимагати, а покупець зобов'язується сплатити постачальнику, на його обґрунтовану письмову вимогу, окрім суми чергового платежу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

За приписами п. 7.2 договору оплата вартості поставленого покупцеві товару здійснюється шляхом переказу на рахунок постачальника 100% вартості товару протягом 10 календарних днів з моменту відвантаження товару.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, встановив, що в ньому допущені помилки щодо визначення дня, з якого починається прострочка. Оскільки 12.11.2017 є вихідним днем і останній день оплати припадає на 13.11.2017, за розрахунком суду за період з 14.11.2017 по 18.01.2018 стягненню підлягає пеня у розмірі 10135,61 грн. В задоволенні 295,53 грн пені суд відмовляє.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, суд відмовляє в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 ст. 331 ГПК України закріплено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування заяви про відстрочку відповідач вказує, що на підприємстві виникли тимчасові труднощі у проведенням розрахунків, просить суд не допустити примусового одноразового стягнення усієї суми, заявленої до стягнення позивачем, оскільки це призведе до загибелі підприємства.

Разом з цим, відповідачем не подано суду жодних доказів на підтвердження свого реального фінансового та майнового стану. Також боржником не обґрунтовано необхідність надання відстрочки саме на 12 місяців.

Отже, відповідачем не доведено, всупереч вимогам ст. 331 ГПК України, наявності обставин, які ускладнюють виконання боржником судового рішення або роблять його неможливим, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 3148,40 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Технікс" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Технікс" (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 63-А, кв. 311, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технічні рішення" (04123, м. Київ, вул. Бєстужева Олександра, буд. 36, ) 199756 (сто дев'яносто дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят шість) грн 80 коп. заборгованості з основного боргу, 10135 (десять тисяч сто тридцять п'ять) грн 61 коп. пені, 3148 (три тисячі сто сорок вісім) грн 40 коп. судового збору.

В задоволенні 295 (двісті дев'яносто п'ять) грн 53 коп. пені - відмовити.

Повне рішення складено 02 квітня 2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко