ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року справа № 925/7/18 м. Черкаси

За позовом Міністерства культури України

до Чигиринської районної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_1 історико культурного заповідника "Чигирин"

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін та третіх осіб:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 15.08.2016;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 19.03.2018;

від третьої особи: ОСОБА_4 за довіреністю від 20.03.2018.

Міністерство культури України звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Чигиринської районної ради про визнання права власності держави Україна в особі органу управління державним майном Міністерства культури України на нерухоме майно, а саме на комплекс музейних приміщень по вул. Грушевського, 26 у м. Чигирині Черкаської області (далі також спірне майно).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він органом управління спірним майном, яке є державною власністю і передане в оперативне управління ОСОБА_1 історико культурного заповідника "Чигирин", проте державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради відмовив позивачу у реєстрації права власності держави на спірне майно через невизнання його державним, що й спричинило даний спір.

Ухвалою від 05.01.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву Міністерства культури України до розгляду, відкрив провадження у цій справі і призначив підготовче засідання на 11 год. 30 хв. 01.02.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

18 січня 2018 року відповідач подав до господарського суду відзив на позов, яким проти позову не заперечив.

Ухвалою від 01.02.2018 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання на 11 год. 30 хв. 26.02.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 26.02.2018 Господарський суд Черкаської області за клопотанням позивача залучив до участі у справі на стороні позивача ОСОБА_1 історико-культурний заповідник "Чигирин" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 20.03.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.03.2018 за участю представників усіх учасників справи, представники позивача і третьої особи підтримали позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача проти позову не заперечив. У цьому ж судовому засіданні господарський суд розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого в нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Рада Міністрів Української РСР своєю постановою від 07.03.1989 №77 "Про оголошення комплексу пам'яток історії, культури та природи м. Чигирина, с. Суботова і урочища Холодний Яр у Черкаській області державним історико-культурним заповідником прийняла пропозицію Черкаського облвиконкому, підтриману Міністерством культури УРСР, Академією наук УРСР, Держбудом УРСР, Державним комітетом УРСР по охороні природи і Українським товариством охорони пам'яток історії та культури, про оголошення комплексу пам'яток історії, археології, архітектури та природи м. Чигирина, с. Суботова і урочища Холодний Яр (Черкаська область) Чигиринським державним історико-культурним заповідником з філіалом в Холодному Яру і підпорядкувала цей заповідник Черкаському облвиконкому.

Кабінет Міністрів України своєю постановою від 19.05.1992 №254 "Про Чигиринський державний історико-культурний заповідник" на зміну постанови Ради Міністрів УРСР від 07.03.1989 №77 установив, що Чигиринський державний історико-культурний заповідник має загальнодержавне значення і перебуває у функціональному управлінні Міністерства культури України. Витрати заповідника фінансуються за рахунок і в межах коштів, які передбачаються по бюджету Міністерства культури України на утримання культурно-освітніх закладів.

Указом Президента України від 23.09.1995 № 864 Чигиринському державному історико - культурному заповіднику надано статус національний.

Місцезнаходженням заповідника є: Україна, 20901, м. Чигирин, вул. Грушевського, 26.

ОСОБА_1 історико - культурний заповідник "Чигирин" (далі також Заповідник) відповідно до п. 1.1 затвердженого наказом Міністерства культури України від 03.02.2017 №83 статуту цього Заповідника - це науково - дослідний, науково - методичний, культурно - освітній заклад, створений на базі комплексу пам'яток історії, культури та природи м. Чигирин, с. Суботова і урочища Холодний Яр та призначений для здійснення їх комплексного наукового дослідження та охорони.

Згідно з п. 1.4 статуту Заповідника він є об'єктом державної власності, перебуває у сфері управління Міністерства культури України (Орган управління майном). Заповідник має особливу історико - культурну та наукову цінність.

Пунктами 6.2-6.4 статуту Заповідника передбачено, що його майно є державною власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Майно, передане Заповіднику, використовується відповідно до мети і завдань, визначеним цим Статутом. Заповідник володіє, користується і розпоряджається закріпленим за ним майном відповідно до законодавства України. Землі, на яких розташовано Заповідник, відносяться до земель історико-культурного призначення, перебувають у державній власності і надаються Заповіднику у постійне користування у встановленому законодавством порядку.

В 2006 році на комплекс музейних приміщень по вул. Грушевського, 26 у м. Чигирині Черкаської області Черкаським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації була виготовлена інвентаризаційна справа.

Комплекс музейних приміщень Заповідника, що перебуває на його балансі (як балансоутримувача державного майна) і розташований по вул. Грушевського, 26 у м. Чигирині Черкаської області, зареєстрований в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності, що підтверджується наданим Фондом державного майна України витягом з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна від 23.09.2016 №10-15-18098.

Докази приналежності комплексу музейних приміщень по вул. Грушевського, 26 у м. Чигирині Черкаської області до комунальної власності відсутні.

Третя особа відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" намагалася зареєструвати право власності держави Україна на комплекс музейних приміщень по вул. Грушевського, 26 у м. Чигирині Черкаської області, проте державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Чигиринської міської ради ОСОБА_5 своїм рішенням від 03.11.2016 №32203676 відмовила у цій реєстрації через те, що подані документи для реєстрації не відповідають вимогам встановленим Законом і, що заявник не пред'явив документ, який є підставою для державної реєстрації за ним права власності на будівлю.

Відмова названого вище державного реєстратора прав на нерухоме майно у реєстрації права власності держави Україна на комплекс музейних приміщень по вул. Грушевського, 26 у м. Чигирині Черкаської області означає, що це право наразі є спірним.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 326 Цивільного кодексу України передбачено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 та п. 13 Положення про Міністерство культури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 495, Міністерство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та є особою публічного права. Згідно п.п. 111 п. 4 Положення, Міністерство відповідно до покладених на нього завдань здійснює функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" від 21.09.2006 № 185-V, управління об'єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до висновку, що вимога позивача є обґрунтованою і законною, а тому позов Міністерства культури України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності держави Україна в особі органу управління державним майном Міністерства культури України (вул. Франка, 19, м. Київ, 01601, ) на нерухоме майно, а саме на комплекс музейних приміщень по вул. Грушевського, 26 у м. Чигирині Черкаської області.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 26.03.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко