ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/11058/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

позивача - Барила К.В.

відповідача 1 - не з'явився

відповідача 2 - адвокат Волинський А.В., адвокат Пегза К.К.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк",

відповідач 1 - державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач",

відповідач 2 - публічне акціонерне товариство "Українська залізниця",

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" та публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 23.11.2017

у складі колегії суддів: Власова Ю.Л. (головуючого), Андрієнка В.В., Буравльова С.І.

у справі № 910/11058/17

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

до відповідачів: 1. державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"; 2. публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про внесення змін до акту,-

ВСТАНОВИВ:

1. Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання Відповідачів 1 та 2 внести зміни до заключного передавального акту від 01.12.2015 шляхом включення до заключного передавального акту існуючих перед Позивачем зобов'язань Відповідача 1 згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 у справі №34/16 на суму 49058287,30 грн боргу та 42738,84 судового збору.

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником прав та обов'язків ДП «Укрзалізничпостач», проте акт від 01.12.2015 року, що включає зміни, які сталися з 31.07.2014 по 30.11.2015, правонаступництво щодо якого, у тому числі усіх прав та обов'язків, переходить до ПАТ "Українська залізниця" не містить підтвердження переходу обсягу прав від ДП МТЗЗТ "Укрзалізничпостач" (боржника) та обов'язків (зобов'язань та боргів) перед АБ "Укргазбанк" у статутний капітал ПАТ "Укрзалізниця", що свідчить про допущення порушень комісією з реорганізації ДП "Укрзалізничпостач" та стало підставою для звернення з даним позовом до суду про зобов'язання відповідача-1 та відповідача-2 внести зміни до заключного передавального акту від 01.12.2015 року шляхом включення до заключного передавального акту існуючих перед ПАТ АБ «Укргазбанк» зобов'язань ДП «Укрзалізничпостач» згідно рішення Господарського суду м.Києва від 23.05.2012 у справі №34/16.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/11058/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Рішення мотивовано тим, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення юридичної особи Відповідача 1, тому процес реорганізації Відповідача 1 не завершено, а відтак робота комісії з припинення Відповідача 1 триває, в зв'язку з чим звернення Позивача з даним позовом є передчасним.

5. Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого суду, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

6. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/11058/17 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/11058/17 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено повністю.

7. На підтвердження зазначеної позиції, суд апеляційної інстанції зазначив наступне.

7.1 23.05.2012 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №34/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015, було частково задоволено позов Позивача до Відповідача 1, стягнуто 49058287,30 грн боргу та 42738,84 грн судового збору.

7.2 27.10.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 у справі №34/16 видано відповідний наказ.

7.3 25.06.2014 постановою Кабінету Міністрів України №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено Відповідача 2 на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

7.4 Відповідно до додатку 1 визначено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Відповідач 2, в тому числі і Відповідач 1.

7.5 Відповідно до пункту 4,5 Постанови проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу Відповідача 2.

7.6 14.07.2014 наказом Відповідача 1 №154 "Про утворення комісії з реорганізації Державного підприємства "Укрзалізничпостач" утворено комісію з реорганізації Відповідача 1.

7.7 Відповідно до пункту 2.5 наказу у тримісячний строк скласти передавальний акт із зазначенням правонаступництва щодо всіх зобов'язань Відповідача 1 стосовно всіх кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами, та подати передавальний акт на погодження до Укрзалізниці з подальшим затвердженням Міністерством інфраструктури України.

7.8 01.12.2015 головою та членами комісії з реорганізації юридичної особи Відповідача 1 з однієї сторони, та В.о. голови правління та членів правління Відповідача 2 з іншої сторони, складений заключний передавальний акт, відповідно до якого одна сторона передала, а інша прийняла майно станом на 30.11.2015, що включає зміни, що сталися з 31.07.2014 по 30.11.2015, правонаступництво щодо якого, у тому числі усіх прав та обов'язків, переходить до Відповідача 2. Разом з тим, у вказаному акті відсутні зобов'язання Відповідача 1 перед Позивачем.

7.9 До даного акту додана розшифровка у розрізі кредиторів згідно з даними, зазначеним у заключній фінансовій звітності станом на 30.11.2015. У вказаній розшифровці вказано 106 кредиторів Відповідача 1, зобов'язання перед якими передані Відповідачу 2. Проте заборгованість Відповідача 1 перед Позивачем у вказаній розшифровці відсутня, отже дані зобов'язання до заключного акту включені не були та Відповідачу 2 не передані.

7.10 Апеляційним судом вимагались від Відповідача 1 пояснення щодо підстав та причин не включення зобов'язань перед Позивачем до передавального акту, проте Відповідач 1 про зазначені підстави та причини не повідомив, посилаючись на звільнення попередніх голів ліквідаційної комісії Відповідача 1.

7.11 02.09.2015 постановою Кабінету Міністрів України №735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджений статут Відповідача 2.

7.12 Згідно з пунктами 1, 2 статуту Відповідач 2 є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Постанови Кабінету Міністрів України №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

7.13 Відповідно до пункту 12 статуту Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

8. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення суду першої інстанції, Скаржники у своїх касаційних скаргах наводять наступні доводи.

8.1 Суд апеляційної інстанції при розгляді порушив норми матеріального та процесуального права справи, неповно дослідив матеріали справи, що призвело до винесення необґрунтованого рішення яке суперечить фактичним даним справи.

8.2 Представники відповідача 2 в судовому засіданні 14.03.2017 підтримали касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

9. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційні скарги без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Розгляд клопотань поданих до Верховного Суду

10. 14.03.2018 від відповідачів 1 та 2 надійшли заяви про зупинення провадження у справі № 910/11058/17 до вирішення по суті Господарським судом міста Києва справи № 34/16 за заявою державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2012.

11. Вказані заяви мотивовані тим, що у випадку задоволення Господарським судом міста Києва заяви державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування відповідного рішення відпадуть підстави позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк".

12. Представник позивача в судовому засіданні 14.03.2018 проти вказаних заяв заперечив.

13. Згідно пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

14. Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

15. Всупереч вказаним нормам процесуального права, відповідачі не довели належними засобами доказування об'єктивної неможливості розгляду справи № 910/11058/17 до вирішення справи № 34/16 за заявою державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2012.

16. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяв відповідачів про зупинення провадження у справі № 910/11058/17.

Позиція Верховного Суду

17. Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Київський апеляційний господарський суд подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 910/11058/17.

18. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 910/11058/17 Господарського суду міста Києва за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 та призначено розгляд касаційної скарги на 14.03.2018 об 11 год. 15 хв.

19. Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Київський апеляційний господарський суд подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 910/11058/17.

20. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.01.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 910/11058/17 Господарського суду міста Києва за касаційною скаргою державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 та призначено розгляд касаційної скарги на 14.03.2018 об 11 год. 30 хв.

21. Ухвалою Верховного Суду від 14.03.2018 об'єднано в одне касаційне провадження касаційні провадження за касаційними скаргами державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" та публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 910/11058/17.

22. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм права, дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

23. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

24. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Колегія суддів перевіривши доводи скаржників зазначає наступне.

26. Суд апеляційної інстанції розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог обґрунтовано застосував до спірних правовідносин норми чинного законодавства.

27. Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

28. Згідно з частиною 3 статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

29. Згідно з частиною 2 статті 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

30. З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що комісією з реорганізації юридичної особи Відповідача 1 під час складання заключного передавального акту від 01.12.2015 порушено положення та вимоги Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань та пункт 2.5 наказу Відповідача 1 №154 від 14.07.2014 "Про утворення комісії з реорганізації Державного підприємства "Укрзалізничпостач", оскільки до вказаного акту не включено зобов'язання Відповідача 1 перед Позивачем, які виникли на підставі рішення Господарського суду міста Києва у справі №34/16 від 23.05.2012.

31. При цьому, апеляційним господарським судом вірно встановлено, що пунктом 2.5 наказу Відповідача 1 №154 від 14.07.2014 передбачено включення до передавального акту не тільки існуючих зобов'язань, але і зобов'язань, які оспорювалися сторонами на момент складення такого акту.

32. Суд апеляційної інстанції вірно встановив, що предметом даного позову є зобов'язання Відповідачів 1 та 2 виконати зобов'язання в натурі, а саме внести зміни до заключного передавального акту від 01.12.2015, шляхом включення до нього існуючого зобов'язання перед Позивачем. Підставами вказаної вимоги є порушення Відповідачами своїх зобов'язань, покладених на них статті 107 Цивільного кодексу України та пункту 2.5 наказу Відповідача 1 від 14.07.2014 №154, а саме складення у тримісячний строк передавального акту з зазначенням правонаступництва щодо всіх зобов'язань Відповідача 1 стосовно всіх кредиторів, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

33. Окрім того, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що Відповідачі порушили вказане зобов'язання, склали заключний передавальний акт, проте зобов'язання Відповідача 1 перед Позивачем до цього акту не включили. При цьому, встановлення правонаступника Відповідача 1 та момент закінчення процесу правонаступництва, на які послався місцевий суд, не охоплюються предметом та підставами даного позову.

34. Доводи скаржників, які викладені у касаційних скаргах колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення і спрямовані на переоцінку доказів у справі, що відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України не входить до меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

35. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

36. Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

37. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

38. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

39. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

40. Вказані вимоги судом апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваного рішення були дотримані.

41. За таких обставин постанова апеляційного господарського суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

42. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної немає, то судовий збір за подачу касаційних скарг покладається на скаржників.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" та публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 910/11058/17 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі № 910/11058/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко