ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

19 березня 2018 року Справа № 915/145/18

м. Миколаїв

Кредитор: Головне управління ДФС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю СІМА-ІНВЕСТ (54051, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 31/1, оф. 15, ).

Суддя Ржепецький В.О.,

за участі представників:

від кредитора: ОСОБА_1, довіреність №2383/9/14-29-10-06-06 від 26.12.2017 року

від боржника: не зявився,

суть спору: про банкрутство,

встановив:

22.02.2018 кредитором подано до господарського суду Миколаївської області заяву про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Згідно протоколу від 22.02.2018, за результатами автоматизованого розподілу, головуючим у справі визначено суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 26.02.2018 заяву кредитора прийнято та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 12.03.2018, зобовязано боржника надати суду: установчі документи товариства, відзив на заяву кредитора, докази на обґрунтування заперечень, докази направлення відзиву на адресу кредитора.

Пунктом 4 зазначеної ухвали зобовязано арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво №1040, видане 16.07.2013), кандидатуру якої визначено автоматизованою системою, надати суду заяву на участь у даній справі, у відповідності до вимог ст. 114 Закону України Про вiдновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом.

26.02.2018 на електронну адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_3 (свідоцтво №1759, видане 30.03.2016) про згоду на призначення його розпорядником майна ТОВ СІМА-ІНВЕСТ. До заяви арбітражним керуючим додано: копію довідки від 17.11.2017 щодо кандидатури арбітражного керуючого у справі №915/1212/17, копію заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 №01/11 від 17.11.2017 про участь у справі №915/1212/17, копію свідоцтва №1759 від 30.03.2016; копію договору ВАК №12/17 добровільного страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого від 18.04.2017.

Того ж числа, на електронну адресу суду надійшла аналогічна заява арбітражного керуючого ОСОБА_3 про участь у справі №915/145/18, яка містить повідомлення про те, що арбітражний керуючий не належить до жодної категорії осіб, визначених у ч. 2 ст. 114 Закону про банкрутство, а також інформацію щодо досвіду роботи, в тому числі як арбітражного керуючого. До заяви арбітражним керуючим додано: копію диплома магістра М17№068147 від 30.06.2017 про здобуття освіти за спеціальністю «агрономія»; копію диплома МВ №11523158 від 23.06.2006 про здобуття повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 01.12.2017 стосовно ОСОБА_3.

03.03.3018 на електронну адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 03.03.2018 про згоду на призначення розпорядником ТОВ СІМА-ІНВЕСТ. До заяви арбітражним керуючим додано: копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №749 від 22.03.2013, копію договору СТД №3414089 від 12.12.2017 страхування відповідальності арбітражного керуючого.

05.03.2018 на адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 26.02.2018 про відмову від участі у справі у звязку із незадовільним станом здоровя та неможливістю пересуватися на велику відстань.

12.03.2018 на електронну адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_5 №02-01/09 від 12.03.2018 про згоду на участь у справі. До заяви арбітражним керуючим додано: копію свідоцтва від 12.07.2017 №1820; копію договору страхування від 13.07.2017 №СО-17-0037-231.

12.03.2018 арбітражним керуючим ОСОБА_6 подано до господарського суду заяву №02-01/667 від 09.03.2018 про призначення її розпорядником майна у справі №915/145/18 та встановлення оплати послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство ТОВ СІМА-ІНВЕСТ у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень розпорядника майна за рахунок ОСОБА_7 управління ДФС у Миколаївській області. До заяви арбітражним керуючим додано: копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №356 від 28.02.2013, копію диплома про вищу юридичну освіту, копію диплома про вищу економічну освіту, копію свідоцтва Міністерства юстиції України про підвищення кваліфікації №551 від 28.09.2014, копію свідоцтва Міжнародного інституту бізнесу про підвищення кваліфікації №159 від 24.09.2016.

15.03.2018 ОСОБА_7 управлінням ДФС у Миколаївській області подано до господарського суду клопотання про призначення розпорядником майна у справі №915/145/18 арбітражного керуючого ОСОБА_8 (свідоцтво №233 від 20.02.2013).

19.03.2018 арбітражним керуючим ОСОБА_8 подано до господарського суду заяву №01-34/182 від 19.03.2018 про участь у справі. До заяви арбітражним керуючим додано: копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №233 від 20.02.2013, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, інформацію про показники діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_8 станом на 06.03.2018, копію договору СТД №3415173 від 25.01.2018 страхування відповідальності арбітражного керуючого, копію платіжного доручення від 26.01.2018 про сплату страхового платежу, копію диплома про вищу економічну освіту, копію листа Міністерства юстиції України №13.0.2-33/678 від 24.07.2014 про присвоєння арбітражному керуючому ОСОБА_8 ІV рівня кваліфікації, копії сертифікатів.

В судовому засіданні 12.03.2018 судом постановлено задовольнити усне клопотання ініціюючого кредитора про відкладення розгляду справи, підготовче засідання у справі відкладено на 19 березня 2018 року.

Ухвалою від 12.03.2018 учасників провадження у справі про банкрутство повідомлено про дату, час і місце проведення підготовчого засідання.

Учасники провадження у справі належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання.

Боржник правом участі в судовому засіданні не скористався, відзиву на заяву кредитора не надав.

Присутній в судовому засіданні представник кредитора заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ СІМА-ІНВЕСТ підтримав. Представник кредитора просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника в сумі 18716012,80 грн., призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_8 (свідоцтво №233, видане 20.02.2013).

На підставі ст. 233 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника кредитора, суд дійшов висновку про задоволення заяви кредитора, відкриття провадження у справі про банкрутство боржника з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також зясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Зі змісту ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство витікає, що суд відкриває провадження у справі про банкрутство, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Частиною 7 статті 11 Закону про банкрутство передбачено, що до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження, в редакції Закону, що діє з 05.10.2016 з наступними змінами та доповненнями, у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст.ст. 95 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачено главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, що передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

За змістом абзаців 2 та 3 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Згідно з положеннями ст. 95 Податкового кодексу України,

ч. 3 ст. 10 та ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство, доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Отже, наявність, зокрема, повернутого банком без виконання інкасового доручення у якості однієї з додаткових ознак неплатоспроможності боржника у розумінні Закону стосується виключно випадків ініціювання справи про банкрутство контролюючими органами, зокрема органом доходів і зборів, оскільки щодо такого органу Податковим кодексом України встановлено спеціальну процедуру примусового погашення податкового боргу.

Заявою (вих. №12/9/14-29-10-06-06 від 21.02.2018) кредитор просить суд порушити справу про банкрутство та визнати безспірні грошові вимоги ГУ ДФС у Миколаївській області до боржника в сумі 18716012,80 грн.

Заяву кредитора обгрунтовано тим, що ТОВ СІМА-ІНВЕСТ неспроможне виконати беспірні вимоги ГУ ДФС у Миколаївській області на суму 18716012,80 грн., з яких: 18715883,15 грн. податок на додану вартість, 129,65 грн. єдиний соціальний внесок.

З матеріалів заяви кредитора вбачається, що відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України виставлено податкову вимогу від 01.09.2015 №395-23, яку отримано боржником 25.09.2015, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 9).

Боржником заборгованість не погашено.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі №814/2174/16 задоволено адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва ОСОБА_7 управління ДФС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "СІМА-ІНВЕСТ" () про стягнення податкового боргу в сумі 18715883,15 грн., стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "СІМА-ІНВЕСТ" () з рахунків у банку, що його обслуговують податковий борг у сумі 18715883,15 грн. до Державного бюджету України.

Адміністративним судом встановлено, що заборгованість ТОВ «СІМА-ІНВЕСТ» з податку на додану вартість виникла у звязку із самостійним визначенням суми податкового зобовязання платником податку в декларації з податку на додану вартість № від 13.06.2015 на суму 12612 грн., яку було подано до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області; на підставі нарахування штрафних санкцій за актом перевірки від 27.04.2015 №120/14-05-15-00/33256017 по податковому повідомленню-рішенню від 12.05.2015 № в сумі 18702246 грн., у тому числі: основний платіж в сумі 14961797 грн., штраф в сумі 3740449 грн., нарахування штрафної санкції за актом перевірки від 07.04.2015 №29/14-05-15-66/33256017 по податковому повідомленню-рішенню від 16.04.2016 № на суму 1020 грн. та нарахованої пені за несвоєчасну сплату у сумі 5,15 грн. (а.с.10-11).

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За інформацією ОСОБА_7 управління ДФС у Миколаївській області боржником було відкрито рахунки в банківських установах: АТ «БМ БАНК», МФО 380913 -№516, №516 (980) рахунок закрито 08.08.2014; ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012 - №8603 (980); філія ПАТ «Кредитпромбанк» м. Донецьк, МФО 335593 - №9941 (980) рахунок закрито 26.06.2013, №9941 (840) рахунок закрито 02.08.2013, №9941 (980) рахунок закрито 30.07.2013, №9941 (980) рахунок закрито 05.08.2013, №9941 (978) рахунок закрито 02.08.2013, №9941 (643) рахунок закрито 27.06.2013; ПАТ «Кредитпромбанк», МФО 300863 - №260536390 (980) рахунок закрито 18.09.2015; філія ПАТ ПІБ в м. Запоріжжя №0126 (980) рахунок закрито 16.03.2013; філія «Лівобережне відділення ПІБ в м. Запоріжжя» - №0880 (980) рахунок закрито 16.06.2007; ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005 - №2600 (980), 2600 (980) рахунки закрито 05.05.2017, Казначейство України №0510 (980) рахунок закрито 17.12.2015.

На підтвердження вжиття заходів щодо стягнення податкового боргу кредитором надано копії інкасових доручень: від 23.01.2017 на суму 18715883,15 грн., виставлених на рахунки боржника у АТ «БМ БАНК», АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Промінвестбанк», м. Київ; від 14.02.2017 на суму 18715883,15 грн., виставлених на рахунки боржника у АТ «БМ БАНК», АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Промінвестбанк» (а.с.12-17).

Зазначені інкасові доручення установами банків повернуто кредитору без виконання у звязку з відсутністю вільних від арешту коштів на рахунках платника.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №46466727 від 28.10.2015 у реєстрах записи стосовно боржника відсутні.

Згідно ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік з 1 січня 2018 року розмір мінімальної заробітної плати становить 3723,00 грн., тобто, необхідний для відкриття справи про банкрутство мінімальний розмір безспірних кредиторських вимог, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців становить 1116900 грн. (3723 грн. х 300).

Таким чином, за матеріалами заяви кредитора боржник має податковий борг на суму 18715883,15 грн., з яких: основний платіж 14974409 грн., який вважається безспірним в розумінні ч. 3 ст. 10 Закону, а решта вимог кредитора за рішенням адміністративного суду в сумі 3741474,15 грн. є заборгованістю зі штрафних санкцій та пені, на поточну дату зазначена заборгованість не погашена, розмір безспірної заборгованості боржника перед кредитором перевищує 300 мінімальних заробітних плат, виставлені кредитором на рахунки боржника інкасові доручення повернуто без виконання, грошові вимоги кредитора у зазначеній сумі не забезпечені заставою майна боржника, у зв'язку з чим такі вимоги відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону є підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Матеріали заяви кредитора не містять належних доказів на підтвердження грошових вимог щодо єдиного соціального внеску в сумі 129,65 грн., отже зазначені вимоги підлягають відхиленню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво №1040, видане 16.07.2013) для призначення розпорядником майна у справі №915/145/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю СІМА-ІНВЕСТ.

05.03.2018 на адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 26.02.2018 про відмову від участі у даній справі.

Отже, враховуючи, що арбітражним керуючим ОСОБА_2, кандидатуру якої визначено автоматизованою системою, подано заяву про відмову від участі у даній справі, на підставі абз. 4 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство, суд вважає необхідним призначити розпорядника майна без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

На адресу суду надійшли заяви про згоду на участь у даній справі від арбітражних керуючих:

- ОСОБА_3 (свідоцтво №1759, видане 30.03.2016, адреса: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, 32, поверх 2);

- ОСОБА_4 (свідоцтво №749, видане 22.03.2013, адреса: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 42 гурт.);

- ОСОБА_5 (свідоцтво №1820, видане 12.07.2017, адреса: АДРЕСА_1);

- ОСОБА_6 (свідоцтво №356, видане 28.02.2013, адреса: м. Миколаїв, вул. Садова, 1, оф. 208);

- ОСОБА_8 (свідоцтво №233, видане 20.02.2013, адреса: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 48).

15.03.2018 ОСОБА_7 управлінням ДФС у Миколаївській області подано до господарського суду клопотання про призначення розпорядником майна у справі №915/145/18 арбітражного керуючого ОСОБА_8 (свідоцтво №233 від 20.02.2013).

В судовому засіданні 19.03.2018 представник ініціюючого кредитора підтримала клопотання від 15.03.2018, просила суд призначити розпорядником майна ТОВ «СІМА-ІНВЕСТ» арбітражного керуючого ОСОБА_8

Розглянувши заяви арбітражних керуючих ОСОБА_3 (свідоцтво №1759, видане 30.03.2016), ОСОБА_4 (свідоцтво №749 від 22.03.2013), ОСОБА_5 (свідоцтво №1820 від 12.07.2017), ОСОБА_6 (свідоцтво №356 від 28.02.2013) та ОСОБА_8 (свідоцтво №233 від 20.02.2013), беручи до уваги те, що офіс арбітражного керуючого ОСОБА_8 знаходиться в м. Миколаїв, арбітражний керуючий ОСОБА_8 має ІV рівень кваліфікації та досвід роботи арбітражного керуючого з 2007 року, не належнить до жодної з категорій осіб, зазначених у ч. 2 ст. 114 Закону про банкрутство, враховуючи думку представника ініціюючого кредитора, суд вважає необхідним задовольнити клопотання ініціюючого кредитора, призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_8 (свідоцтво №233 від 20.02.2013).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне, на підставі ч. 9 ст. 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, відкрити провадження у справі про банкрутство боржника, визнати грошові вимоги ОСОБА_7 управління ДФС у Миколаївській області до боржника на суму 18715883,15 грн., ввести процедуру розпорядження майном боржника, призначивши розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_8 (свідоцтво №233, видане 20.02.2013).

Заяви арбітражних керуючих: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з зазначених вище підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 115 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати пяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону про банкрутство, господарський суд вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону про банкрутство, в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про: відкриття провадження у справі про банкрутство; визнання вимог кредитора та їх розмір; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, призначення розпорядника майна; встановлення розміру оплати його послуг та джерел її сплати; вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату складення розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду, яка не може бути пізніше місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше двох місяців та десяти днів, а в разі великої кількості кредиторів не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

У відповідності до ст. 19 Закону про банкрутство, мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобовязують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобовязаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника. Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною пятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону про банкрутство, заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 15 ст. 16 Закону про банкрутство, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство: пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у зв'язку з виходом із складу його учасників забороняється; рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

Керуючись ст. ст. 2, 9-13, 16, 114, 115 Закону України Про вiдновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом, ст. ст. 12, 233, 234 ГПК України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Відкрити провадження у справі про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю СІМА-ІНВЕСТ (54051, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 31/1, оф. 15, ).

2.Визнати грошові вимоги ОСОБА_7 управління ДФС у Миколаївській області (ідентифікаційний код 39394277) до Товариства з обмеженою відповідальністю СІМА-ІНВЕСТ (54051, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 31/1, оф. 15, ) частково в сумі 18715883,15 грн.

3.Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю СІМА-ІНВЕСТ (54051, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 31/1, оф. 15, ).

4.Ввести процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю СІМА-ІНВЕСТ (54051, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 31/1, оф. 15, ) строком на сто пятнадцять календарних днів до 12.07.2018 включно.

5.Розпорядником майна призначити арбітражного керуючого ОСОБА_8 (свідоцтво № 233, видане 20.02.2013).

6.Встановити оплату послуг арбітражного керуючого - розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів кредитора.

7.Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю СІМА-ІНВЕСТ (54051, м. Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 31/1, оф. 15, ), текст якого додається.

8.Встановити розпоряднику майна строк для повідомлення органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та місцезнаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Докази повідомлення надати господарському суду до 29.03.2018.

9.Встановити розпоряднику майна строк до 04.05.2018 для подання до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, реєстру вимог кредиторів боржника.

10.Встановити розпоряднику майна строк для подання до господарського суду доказів проведення інвентаризації майна боржника до 04.05.2018.

11.Вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

12.Попереднє засідання призначити на 21 травня 2018 року о 10.30 год.

13.В задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 03.03.2018 відмовити.

14.В задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_5 від 12.03.2018 №02-01/09 відмовити.

15.В задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_6 від 09.03.2018 №02-01/667 відмовити.

16.В задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 26.02.2018 відмовити.

17.Ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство надіслати: боржнику, кредитору, розпоряднику майна, органу державної податкової служби: ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Вячеслава Чорновола, 1/1), місцевому загальному суду: Ленінському районному суду м. Миколаєва (54028 м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81), Корабельному відділу ДВС міста ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Миколаївській області (54052, м. Миколаїв, вул. Океанівська, 1-а), центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (державному реєстратору) (м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20), арбітражному керуючому ОСОБА_3 (вул. Мала Гончарівська, 32, поверх, 2, м. Харків, 61052), арбітражному керуючому ОСОБА_4 (вул. Тернопільська, 42, гурт., м. Хмельницький, 29016), арбітражному керуючому ОСОБА_5 (АДРЕСА_2, 49017), арбітражному керуючому ОСОБА_6 (вул. Садова, 1, оф. 208, м. Миколаїв, 54001).

У відповідності до ч. 13 ст. 16 Закону України Про вiдновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом, ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення.

Відповідно до ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 березня 2018 року.

Суддя В.О.Ржепецький