ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018м. ДніпроСправа № 904/21/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю. за участю секретаря судового засідання Казаровій А.Г.

за позовом Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, с.Вертіївка

до Товариства обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 9 030,00 грн. за Договорами поставки № 73/172 від 13.12.2016, № 74/172 від 13.12.2016 та № 77/172 від 16.12.2016.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, представник за довіреністю № 02-11/355 від 13.03.2018р.

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Вертіївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, с.Вертіївка звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 22.12.2017 № 02-11/1284 про стягнення з Товариства обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС", м. Дніпро стягнення заборгованості у розмірі 9 030,00 грн. за Договорами поставки № 73/172 від 13.12.2016, № 74/172 від 13.12.2016 та № 77/172 від 16.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за укладеними договорами поставки №73/172 від 13.12.2016, №74/172 від 13.12.2016 та №77/172 від 16.12.2016 в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою господарського суду від 05.01.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.01.2018 року.

Ухвалою господарського суду від 30.01.2018р. відкладено підготовче засідання у зв`язку з неявкою представників сторін та необхідністю витребування документів та доказів, необхідних для повного та всебічного розгляду справи на 20.02.2018 року.

Додатково Господарським судом 05.02.2018р. на офіційному веб-сайті судової влади України опубліковано оголошення про виклик до суду позивача та відповідача про призначене судове засідання 20.02.2018р. о 15:00, відповідно до ч. 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу. З опублікуванням оголошення про виклик позивач та відповідач вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

19.02.2018р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява в якій останній просить суд розглядати справу по суті за його відсутності, у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання та забезпечити явку уповноваженого представника та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача повторно у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 20.02.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання по суті на 14.03.2018 року.

Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 14.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» (далі-Відповідач/Постачальник) та Вертіївською сільською радою (далі - Позивач/Покупець) укладено два договори поставки №73/172 та №74/172, відповідно до умов яких постачальник приймає на себе зобов'язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти вказаний товар (п.1.1. договорів).

Відповідно до п. 3.2. Договору №73/172, загальна сума договору складає 4200,00 грн., у тому числі ГІДВ : 659,72 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору №74/172, загальна сума договору складає 4200,00 грн., у тому числі ГІДВ : 659,72 грн.

Також, 16 грудня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №77/172, відповідно до якого постачальник приймає на себе зобов'язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Відповідно до п. 3.2. Договору №77/172 загальна сума договору становить 630,00 грн., в тому числі ПДВ : 98,96 грн.

Таким чином, загальна сума за вищевказаними Договорами поставки, а саме №73/172 від 13.12.2016, , №74/172 від 13.12.2016, та №77/172 від 16.12.2016 становить 9030,00 грн.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3., 1.4., 1.5 вищевказаних Договорів встановлено: найменування товару - Бензин А-92 ENERGY, бенезин А-95 ENERGY, дизельне пальне ENERGY, газ; одиниця вимірювання - літр; кількість - згідно накладних на товар; відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 р.

Пунктами 4.1. Договорів визначено умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунка та накладних на товар; ціна одного літру вказується у рахунку та накладній на товар.

Згідно п.4.5 Договорів постачальник зобов'язується видати довірчі документи представнику покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови її наявності у сторони) покупця, та видаткову накладну на товар.

Передача покупцю товару за Договорами здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред'явленні довіреними особами покупця скретч-картки (п. 5.2.1 Договорів).

Відповідно до п. 5.2.3. Договорів скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об'єму і марки товару, після чого всі обов'язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч - картці.

Відповідно до п. 6.3. Договорів постачальник зобов'язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цими договорами, забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цих договорів.

Як свідчить з матеріалів справи, Позивачем належним чином виконано взяті зобов'язання за укладеними Договорами, а саме:

- на виконання умов укладеного Договору №73/172 позивачем 14.12.2016р. платіжним дорученням №2440 перераховано на користь відповідача в якості передплати за бензин 4200, 00 грн. (а.с.17).

- на виконання умов Договору №74/172 позивачем 14.12.2016р. платіжним дорученням №2446 перераховано на користь відповідача в якості передплати за бензин 4200, 00 грн. (а.с.21).

- на виконання умов Договору №77/Ц72 позивач 19.12.2016р. платіжним дорученням №2493 перераховано на користь відповідача в якості передплати за бензин 630, 00 грн. (а.с. 25).

Відповідач в порушення прийнятих умов Договорів зобов'язання щодо поставки товару на суму отриманої від позивача передплати не здійснив.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено на адресу відповідача листи від 27.01.2017 року №56, від 30.01.2017, №58, лист від 03.02.2017 року №80 (26-27, 29) з проханням виконати умови договорів.

Відповідачем відповіді на листи не надано, поставку товару не здійснено, кошти позивачу не повернуто.

Наявність заборгованості у загальному розмірі 9030,00 грн. також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 01.02.2017року, підписаного відповідачем без зауважень (а.с. 28).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Відповідно до ст.663 цього кодексу продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити ідей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.693 ЦК України: якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 9030,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" (, розташоване за адресою: 49051, м. Дніпро, проспект імені газети "Правда", буд. 40А) на користь Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (, розташованої за адресою: 16624, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Вертіївка, вул. Миру, 126) основну заборгованість у розмірі 9030,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_3