РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2018Справа № 910/20628/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсною додаткової угоди.

за участю представників сторін:

від позивача: Цапів І.М., довіреність б/№ від 03.01.2018;

від відповідача: Опанасик В.В., довіреність №356 від 17.01.2018.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсною додаткової угоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу стало відомо про існування додаткової угоди від 29.11.2016 до кредитного договору №4С16110Г від 10.11.2016, однак будь-яких рішень для уповноваження директора ТОВ "Сантех Мастер" на вчинення такої додаткової угоди загальними зборами не приймалося, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для визнання відповідної додаткової угоди недійсною внаслідок вчинення її від імені товариства особою з перевищення наданих їй повноважень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 порушено провадження у справі №910/20628/17, зобов'язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву, зобов'язано відповідача надати оригінал додаткової угоди від 29.11.2016 до договору №4С16110Г від 10.11.2016, укладеної між ТОВ "Сантех Мастер" та ПАТ КБ "ПриватБанк", та призначено розгляд справи на 18.12.2017.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18.12.2017 представниками сторін подані клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2017 ухвалено розглядати справу №910/20628/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання на 19.01.2018.

19.01.2018 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Грєхової О.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 підготовче засідання призначено на 05.02.2018.

У судовому засіданні 05.02.2018 судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.02.2018 та зобов'язано відповідача виконати вимоги ухвал суду, а саме, надати оригінал додаткової угоди від 29.11.2016 до договору № 4С16110Г від 10.11.2016, укладеної між ТОВ "Сантех Мастер" та ПАТ КБ "ПриватБанк".

09.02.2018 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2018 у зв'язку із неявкою представників сторін та невиконанням відповідачем вимог суду підготовче засідання відкладено на 16.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/20628/17 на 30 днів до 18 березня 2018 року включно, зобов'язано відповідача виконати вимоги ухвал суду, відкладено підготовче засідання на 26.02.2018.

У судовому засіданні 26.02.2018 судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 16.03.2018.

У судовому засіданні 16.03.2018 з урахуванням положення ч. 6 ст. 185 ГПК України оголошувалась протокольна ухвала про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у той же день.

Судом заслухано пояснення представника позивача, який позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача не визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 16.03.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Рішеннями Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер", оформленими протоколом №01/10 від 07.11.2016, було вирішено укласти з ПАТ КБ "Приватбанк" кредитний договір з лімітом до 4 500 000 000,00 грн. строком до 16.04.2025, у зв'язку з чим надано директору товариства повноваження на укладення та підписання відповідного кредитного договору з ПАТ КБ "Приватбанк".

10.11.2016 шляхом використання електронного цифрового підпису (печатки) між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер" (позичальник) було укладено кредитний договір №4С16110Г (надалі - "Кредитний договір"), у відповідності до п.п. 1.1, 1.2 з урахуванням розділу "А. Істотні умови кредитування" якого було визначено, що Банк за наявності вільних коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 4 500 000 000,00 грн. на фінансування поточної діяльності в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, у визначені цим договором терміни. Термін повернення кредиту - 16.04.2025.

За змістом п.п. 2.1.1, 2.1.2 Кредитного договору Банк зобов'язався відкрити для обслуговування кредиту рахунки, а саме: позичковий рахунок, рахунок по відсотках та рахунок для сплати винагороди. Надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника у межах суми, визначеної у п. 1.1., а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.1, 2.2.11.

У відповідності до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 Кредитного договору позичальник зобов'язався використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 1.1 цього договору. Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору. Повернути кредит в строки/терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.3.2, 2.2.14.

Згідно із п.п. 6.1, 6.2 Кредитного договору цей договір в частині п. 4.4 набирає чинності з моменту підписання і скріплення печатками сторін, в інших частинах - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором. Договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї із сторін у встановленому законом і цим договором порядку.

29.11.2016 шляхом використання електронного цифрового підпису (печатки) між Банком та позичальником було укладено додаткову угоду до Кредитного договору (надалі - "Додаткова угода"), відповідно до якої вирішено змінити п. А.3 розділу "А. Істотні умови кредитування" Кредитного договору та викласти в наступній редакції: "А.3. Термін повного повернення кредиту: 16.04.2017. Цей термін може бути продовжений згідно з п. 1.4.".

Листом №Э.Upr 1/3-88043 від 25.07.2017 Банк звернувся до позичальника з повідомленням про наявність простроченої заборгованості, відповідного до якого вказував на те, що термін повернення кредиту становить 16.04.2017, а тому вимагав терміново погасити заборгованість із повернення тіла кредиту у розмірі 4 483 450 191,14 грн. та сплати відсотків у розмірі 410 091 953,08 грн.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для визнання недійсною Додаткової угоди.

При цьому, позивачем зазначається про те, що жодних обставин укладення відповідної додаткової угоди йому не було відомо, однак Банком здійснювалося посилання не то, що строком повернення кредиту є 16.04.2017, в той час як згідно п. А.3 Кредитного договору було визначено 16.04.2025, а тому встановлюючи відповідні розбіжності при спілкуванні із співробітниками Банку було встановлено, що відповідні зміни до Кредитного договору було внесено на підставі додаткової угоди від 29.11.2016, укладеної шляхом накладення електронного цифрового підпису та електронної печатки між ТОВ "Сантех Мастер" в особі директора та Банком.

В той же час, вказуючи на відсутність будь-яких рішень загальних зборів ТОВ "Сантех Мастер" щодо уповноваження директора такого товариства на вчинення відповідних дій (зміну кінцевої дати повернення кредиту за Кредитним договором) позивачем зазначається про наявність підстав для визнання такої Додаткової угоди недійсною, у зв'язку із її укладення від імені ТОВ "Сантех Мастер" директором з перевищенням наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В даному випадку підставою для недійсності Додаткової угоди позивачем визначається перевищення своїх повноважень директором ТОВ "Сантех Мастер" при підписанні такої угоди, оскільки за змістом Статуту товариства підписанню такої угоди мало передувати погодження її укладання Загальними зборами такого товариства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Частинами 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; створення та відкликання виконавчого органу товариства; визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; вирішення питання про придбання товариством частки учасника; виключення учасника із товариства; прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

У відповідності до п.п. 11.1, 11.4 Статуту ТОВ "Сантех Мастер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Сантех Мастер" від 16.07.2015, оформленим протоколом №01/15, (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - "Статут") виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю та оперативною діяльністю є Директор. Директор підзвітний загальним зборам учасників та організовує виконання їх рішень. Директор діє від імені Товариства в межах, встановлених установчими документами та чинним законодавством України.

За змістом п.п. 11.5.2 п. 11.5 Статуту Директор Товариства без довіреності представляє інтереси Товариства у всіх питаннях діяльності Товариства, згідно визначеної компетенції, та виконує дії від імені Товариства у відносинах з державними установами, організаціями, підприємствами, судовими органами, як на Україні, так і за кордоном. Директор має право без довіреності виконувати від імені Товариства будь-які юридичні дії, акти, в тому числі укладати договори (угоди) відповідно до визначеної компетенції. До компетенції Директора належить, зокрема, вирішення питань, пов'язаних з укладенням господарських договорів (угод) та укладення договорів (угод), в тому числі зовнішньоекономічних, та забезпечення їх виконання у відповідності з цим Статутом та чинним законодавством, на суму, що не перевищує 1 000 000,00 (один мільйон) гривень.

З огляду на викладені положення вбачається, що компетенція директора ТОВ "Сантех Мастер" щодо укладення від імені останнього правочинів і забезпечення їх виконання обмежена сумою у розмірі 1 000 000,00 грн., а тому вчинення директором такого товариства правочину чи внесення до вже укладеного правочину будь-яких змін (що за своєю суттю є забезпеченням його виконання), сума якого перевищує вказаний ліміт, може мати місце не інакше як за наявності відповідно рішення вищого органу управління товариством, оформленим належним чином, що і було реалізовано в даному випадку при вчиненні Кредитного договору шляхом прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Сантех Мастер" рішень про укладення такого договору та уповноваження директора на його підписання, оформлених протоколом №01/10 від 07.11.2016, адже його сума становить 4 500 000 000,00 грн.

При цьому, слід зазначити, що за своєю правовою природою рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актом, що зумовлює настання певних правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин та вичерпує свою силу з його виконанням.

Отже, враховуючи, що в даному випадку оформлені протоколом №01/10 від 07.11.2016 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сантех Мастер" містили виключно вказівку на укладення кредитного договору на суму 4 500 000 000,00 грн. та доручення директору підписати його, то з вчиненням між сторонами Кредитного договору його дія, зокрема, в частині визначених обов'язків директора є вичерпаною.

В аспекті наведеного слід звернути увагу на те, що в силу приписів ст.ст. 6, 626, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України договір є вчиненим з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, визначених в т.ч. на розсуд сторін.

В даному випадку в положеннях Кредитного договору сторонами було визначено, що його істотними умовами є, зокрема, умови про вид кредиту, його суму, термін повернення та відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Таким чином, з досягненням згоди щодо всіх істотних умов, в т.ч. щодо терміну повернення кредиту, і слід пов'язувати в даному випадку момент вчинення Кредитного договору, а відтак, і вичерпання рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Сантех Мастер", оформленим протоколом №01/10 від 07.11.2016, своєї дії.

З огляду на викладене вбачається, що послідуюча зміна будь-якої із істотних умов Кредитного договору, в т.ч. терміну повернення кредиту, могла бути здійсненна не інакше як за відповідним (новим) рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Сантех Мастер", оформленим належним чином, адже Статутом не передбачено повноважень директора на зміну істотних умов правочинів, сума яких перевищує 1 000 000,00 грн., в т.ч. шляхом укладення додаткових угод до них, тобто, відповідні повноваження належать вищому органу управління товариством - загальним зборам учасників.

Наведене узгоджується з диспозицією положень ст.ст. 98, 145 Цивільного кодексу України, яка полягає у тому, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, в той час, як компетенція виконавчого органу визначається саме рішеннями загальних зборів учасників, адже встановлення в п. 11.5 (п.п. 11.5.2) Статуту обмеження компетенції директора щодо самостійного вчинення та забезпечення виконання правочинів від імені товариства сумою у розмірі 1 000 000,00 грн. виключає існування у директора (виконавчого органу) повноважень щодо вчинення чи зміни вже укладених договорів, сума яких перевищує 1 000 000,00 грн., взагалі.

Таким чином, на момент укладення як Кредитного договору, так і Додаткової угоди статутними документами ТОВ "Сантех Мастер" було вирішено, що питання укладення правочинів і забезпечення виконання правочинів, сума яких перевищує 1 000 000,00 грн., належить виключно до компетенції загальних зборів учасників, що має оформлюватися у відповідності до вимог законодавства та Статуту.

Отже, укладення Додаткової угоди могло бути здійснено директором ТОВ "Сантех Мастер" не інакше як за наслідками прийняття загальними зборами учасників такого товариства відповідного рішення про зміну істотної умови Кредитного договору та надання відповідних повноважень директору на укладення додаткової угоди для цього, оформленого у відповідності до вимог чинного законодавства та Статуту, адже сума такого правочину перевищує визначений розмір компетенції директора (1 000 000,00 грн.).

В той же час, доказів прийняття будь-яких рішень загальними зборами учасників ТОВ "Сантех Мастер" щодо уповноваження директора на вчинення Додаткової угоди щодо внесення змін до істотних умов Кредитного договору, зокрема, в частині зміни терміну повернення кредиту, розмірі якого становив 4,5 млрд. грн., матеріали справи не містять, а позивачем заперечується факт його прийняття.

З огляду на викладені обставини вбачається, що при укладені Додаткової угоди директором ТОВ "Сантех Мастер" було перевищено визначені законодавством та Статутом його повноваження, адже рішення щодо наведеного належало виключної до компетенції вищого органу товариства - загальних зборів учасників, доказів прийняття та належним чином оформлення яким відповідного рішення матеріали справи не містять.

При цьому, питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Частина 3 статті 92 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень встановлюючи, що для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору, однак набувають такої сили в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України №6-62цс16 від 27.04.2016, №6-147цс17 від 13.03.2017, №6-72цс17 від 12.04.2017.

В даному випадку, із преамбули як Кредитного договору, так і Додаткової угоди вбачається посилання на те, що при вчиненні таких правочинів директор ТОВ "Сантех Мастер" діяв на підставі Статуту.

Тобто, ПАТ КБ "Приватбанк" було обізнано із положеннями Статуту, а відтак і з наявністю відповідних обмежень повноважень директора ТОВ "Сантех Мастер" (щодо обмеження його компетенції сумою правочину у розмірі 1 000 000,00 грн., у зв'язку з чим, необхідності оформлення належним чином рішення загальних зборів учасників такого товариства на зміну істотної умови Кредитного договору).

Більш того, за умовами Кредитного договору відповідачем було взято на себе зобов'язання з відкриття позивачу рахунків для обслуговування кредиту, що у відповідності до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003, зумовлювало обов'язок банку з отримання статутних документів позивача.

Отже, матеріалами справи належним чином підтверджується обізнаність відповідача про встановлені Статутом обмеження повноважень директора ТОВ "Сантех Мастер" та порядок прийняття рішень щодо укладення/зміни кредитних правочинів, що зумовлює настання для банку відповідних правових наслідків вчинення Додаткової угоди директором позивача всупереч визначених Статутом порядку та повноважень.

З огляду на викладене вбачається, що Додаткова угода була вчинена з порушенням приписів ст.ст. 92, 98, 145 Цивільного кодексу України та положень п.п. 11.4, 11.5 Статуту, що згідно ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання її недійсною.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "Сантех Мастер" є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду від 29.11.2016 до Кредитного договору №4С16110Г від 10.11.2016, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер" та Публічним акціонерним товариством Комерційним банк "Приватбанк".

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д; ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер" (29000, м. Хмельницький, вул. Купріна, буд. 54/5; ідентифікаційний код 39802172) судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.03.2018

Суддя О.А. Грєхова