ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" січня 2018 р. Справа № 5023/10655/11

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Савченко А.А.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю:

представника Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова - Воропаєва К.В.

представника боржника - Ігнатенко Т.В.

розглянувши заяву Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова (вх. № 3305/17 від 28.09.2017 р.) до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про стягнення боргу в межах справи

за заявою : ДП "Львівський бронетанковий завод" , м. Львів

до ДП "Завод ім. Малишева" м. Харків

визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Слобожанське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова, звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", про стягнення 920877,48 грн. заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1) за червень - серпень 2017 року.

Крім того, в позовній заяві позивач просить з метою забезпечення позову арештувати розрахунковий рахунок відповідача № 679 ХФ Київ.АКБ "Правекс-банк" МФО 350493.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2017 року порушено провадження по справі № 922/3305/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 27.12.2011р. порушено провадження у справі № 5023/10655/11 за заявою ДП "Львівський бронетанковий завод" про визнання банкрутом ДП "Завод ім. Малишева", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 09.10.2012 р. за результатами підготовчого засідання встановлено розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора - ДП "Львівський бронетанковий ремонтний завод" в сумі 512640,00 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 19.10.2017 р. матеріали справи № 922/3305/17 за позовом Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до державного підприємства "Завод ім. Малишева" про стягнення 920877,48 грн. передано за виключною підсудністю для подальшого розгляду господарським судом Харківської області в межах справи про банкрутство державного підприємства "Завод ім. Малишева" № 5023/10655/11.

Таким чином, суд призначив заяву Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (вх.№ 3305/17 від 28.09.2017 р.) до державного підприємства "Завод ім. Малишева" про стягнення заборгованості до розгляду в судовому засіданні 29.11.2017 р.

До початку розгляду справи по суті від боржника надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу, яке було задоволено судом.

В судовому засіданні 29.11.2017 р. представник боржника заперечувала проти заяви повністю з підстав, зазначених у відзиві, а також надала клопотання про витребування доказів (вх. № 39885 від 29.11.2017 р.), в якому просила суд зобов"язати позивача надати до матеріалів справи докази в підтвердження факту перерахування пільгових пенсій особам, зазначеним в списку №1 за червень 2017 р. факту перерахування пільгових пенсій особам зазначеним у списку №1 за червень 2017 р. через поштові відділення та докази в підтвердження витрачених коштів за доставку пенсій, розрахунки з розшифровкою сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення до дати формування розрахунку (гр.17 Розрахунку фактичних витрат) з зазначенням підстав перерахунку пільгових пенсій особам, зазначеним у списку №1 за червень 2017 р. , розрахунки та підстави збільшення розміру щомісячних витрат пільгових пенсій особам, зазначеним у списку №1 за червень 2017 р.

Представник пенсійного Фонду заперечувала проти наведених у відзиві боржника пояснень та клопотанні, проте повідомила, що відзив на заяву отримала тільки в судовому засіданні, тому не мала можливості підготувати свою відповідь на відзив письмово, а також вона заперечувала проти клопотання про витребування доказів, оскільки вважає це недоцільним.

Заслухавши учасників процесу, враховуючи необхідність отримання додаткових документів, суд відклав розгляд заяви та клопотання боржника про витребування доказів на 24.01.2018 р.

В судовому засіданні 24.01.2018 р. представник пенсійного фонду надала обгрунтований відзив на заперечення боржника та просила задовольнити заяву.

Представник боржника наполягала на відмові в задоволенні заяви.

Розглянувши вимогу Фонду, викладену в прохальній частині заяви щодо накладання арешту на розрахункові рахунки боржника з метою забезпечення позову, то суд відмовляє його задоволенні, оскільки при вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, проте позивачем не наданого ніякого обґрунтування своєї вимоги.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (реєстраційний номер 0102).

Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" має поточну заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" статті 13 Закону України '"Про пенсійне забезпечення" (список №1) за період червень-серпень 2017 р. по 209 пенсіонерам на загальну суму 920877,48 грн., що підтверджено первинними документами, картками особового рахунку, розрахунками.

Відповідно до абз.5 ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 року (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених па пільгових умовах в розмірі 100 відсотків фактичних втрат на виплату та доставку пенсій.

Відповідно п.6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відсоток, який повинно відшкодовувати ДП „Завод імені В. О. Малишева" вказано в розрахунку по кожному пенсіонеру.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства зобов'язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях у розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень", які надсилаються підприємствам.

В Інструкції зазначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком №8 до Інструкції (п.6.5 Інструкції).

Підприємство щомісяця до 25 числа повинно вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах (п.6.8 Інструкції).

Розрахунки підписані повноважною особою та з урахуванням, що саме ці документи визначають розмір заборгованості підприємства перед Пенсійним фондом, містять інформацію стосовно % відшкодування підприємством відповідно до стажу, розмір пенсії, суму витрат на доставку, а, також, отримані головним бухгалтером відповідачем, тобто узгоджені, то саме розрахунок і є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за списком №1.

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не надавши на них заперечень і не оскарживши їх, боржник фактично узгодив такі розрахунки, зокрема, в частині пенсій, призначених відповідно до п „а" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до Листа Пенсійного фонду України від 11.04.2003 року №04/5479 «Щодо відшкодування фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій», день отримання підприємством повідомлення вважається днем узгодження сум відшкодування.

Фонд направив до боржника повідомлення для відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, визначених відповідно до п."а" статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" (список №1).

Державне підприємство „Завод ім. В.О.Малишева" вказані повідомлення отримало, про що свідчать підписи посадових осіб, суми зазначені в повідомленнях не оскаржувало, загальну суму в розмірі 920877,48 грн., яка покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 ДП "Завод ім. В.О. Малишева" до Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова не сплачувало.

Таким чином, ДП "Завод ім. В.О. Малишева" має заборгованість перед Слобожанське об'єднане УПФУ м. Харкова за червень-серпень 2017 р. по 209 пенсіонерам на суму 920877,48 грн., яка на сьогоднішній день не сплачена.

Суд вважає помилковим ствердженням боржника про недоведеність Фондом понесених витрат на доставку пенсій виходячи з наступного.

Щодо часткового погашення заборгованості.

Відповідно до п. 10.11. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, в разі наявності заборгованості, поточні суми сплат зараховуються органом Пенсійного фонду у порядку календарної черговості їх виникнення. Враховуючи той факт, що підприємство не сплачувало фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій з жовтня 2012 року, то грошові кошти в розмірі 601288,92 грн. в рахунок погашення боргу за лютий 2017 року в розмірі 56202,73 грн., за березень 2014 року в розмірі 374845,38 грн., та квітень 2014 року в розмірі 170240.81 грн.

Крім того, представник боржника сам стверджує, що частково сплатив управлінню заборгованість в розмірі 601288,92 грн. за період липень-серпень 2017 р.

Щодо тверджень представника боржника про порушення управлінням п. 6.4 Інструкції в частині направлення йому щорічних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, які мають надсилатися підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Ці міркування представника боржника є помилковими, оскільки управління такі розрахунки направляло відповідачу у січні 2017 році листом від 20.01.2017 за вих. № 799/03-28 (річний розрахунок) та про їх отримання свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 27.01.2017 (копія повідомлення додається).

Згідно з п.6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа зобов'язані вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин (абз. 2 п. 6.7 Інструкції).

Саме тому боржнику щомісячно (при зміні розміру сум, що підлягають відшкодуванню) направлялися розрахунки за кожний період, вказаний у позові по кожному пенсіонеру - ОСОБА_5 (порядковий номер 165 в розрахунку заборгованості), ОСОБА_6 (порядковий номер 201 в розрахунку заборгованості), ОСОБА_7 (порядковий номер 35 в розрахунку заборгованості), ОСОБА_13. (порядковий номер 84 в розрахунку заборгованості), ОСОБА_8 (порядковий номер 91 в розрахунку заборгованості) - вказані розрахунки є додатками до заяви управління. Розрахунки складені відповідно до вимог Інструкції, направлені боржнику в строки, визначені законом, а саме включені в розрахунки за червень-серпень 2017 року - в місячний строк, тому посилання боржника на порушення управлінням вказаного пункту Інструкції є безпідставним.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Пенсійним Фондом України розроблено відповідну програму по формуванню розрахунків, форма розрахунків в даній програмі заповнюється автоматично.

Зміни в цю програму не вносяться працівниками управління, ця програма автоматизована і розроблена на виконання інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004р., тому всі суми вказані в розрахунках є достовірними та вірними.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період. Враховуючи вимоги чинного законодавства, з моменту отримання підприємством розрахунків вони є узгодженими і обов'язковими для виконання, тобто підлягають сплаті в розмірі, зазначеному органом Пенсійного фонду.

Будь-які зміни в розмірі призначених пенсій, а отже і нарахування доплат на відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій виникають в результаті зміни розміру пенсій в силу настання обставин, які впливають на суму відшкодування. Суми доплат з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій були враховані управлінням в додатку № 7 до розрахунків - повідомлень за період червень-серпень 2017 року. Боржником вказані розрахунки у встановленому порядку не оскаржувались, а отже вважаються узгодженими.

Така позиція викладена у листі Пенсійного фонду України від 11.04.2003 року №04/5479 «Щодо відшкодування фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій», де вказано, що зазначений на поштовому повідомлення день отримання підприємством повідомлення вважається днем узгодження сум відшкодування, а також практика суду (постанова Вищого господарського суду України від 26.06.2012 по справі №29/5005/10405/2011).

Щодо твердження боржника у відзиві на заяву, що управління не довело наявності у осіб, зазначених у розрахунку ціни позову, права на пенсію з пільговим зниженням пенсійного віку.

Особи, що вказані в розрахунку до заяви працювали на підприємстві боржника, пенсія призначена на підставі довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, які видавалися саме боржником, який перебуває на обліку в управлінні як платник внесків до Пенсійного фонду України.

Видавши довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній боржник підтвердив право своїм працівникам на призначення пільгової пенсії за списком № 1, відповідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за роботу із шкідливими і важкими умовами праці.

Особи, вказані в розрахунку до позову продовжують отримувати призначену пенсію, пенсійного віку не досягли, а отже, підприємство зобов'язано відшкодовувати понесені Пенсійним фондом України витрати на виплату та доставку пенсій вказаним особам.

В постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 по справі № 820/9133/15 встановило факт, що пенсіонери є колишніми працівниками підприємства-відповідача і їм призначена та виплачується пільгова пенсія за Списком № 1, що підтверджено довідками про підтвердження наявного трудового стажу, виданими відповідачем, протоколами та розпорядженнями про призначення пільгових пенсій, розрахунками на виплату та доставку пенсій. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Щодо посилань боржника на розрахунки за квітень-травень 2017 року.

Порівняння сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1 в розрізі конкретного пенсіонера за різні періоди часу є недоречним, оскільки розмір пенсії не є сталою величиною, може змінюватися внаслідок перерахунку, зміни прожиткового мінімуму чи мінімального розміру пенсії, що визначається законодавцем, в разі підвищення пенсії внаслідок її індексації, тощо.

Окрім адміністративного порядку узгодження та оскарження нарахованих сум до відшкодування, боржник має право оскаржити дії управління щодо правильності та законності призначення пенсії, а отже і складання розрахунків витрат до відшкодування, та клопотання призначення судової експертизи з подальшою її оплатою. Однак, боржник такими своїми правами не скористався та навпаки, погодив суми, виставлені до відшкодування, визнав їх та частково сплати

Щодо міркування боржника про недоведення управлінням факту фактичності понесених витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до положень Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 року, а саме п. 6.1. відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Відсоток, який повинно відшкодовувати ДП „Завод імені В. О. Малишева" чітко вказано в розрахунку по кожному пенсіонеру (гр. 15 розрахунку).

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства зобов'язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку.

В Інструкції вказано, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України. Розрахунки підписані повноважною особою та з урахуванням, що саме ці документи визначають розмір заборгованості підприємства перед Пенсійним фондом, містять інформацію стосовно % відшкодування підприємством відповідно до стажу, розмір пенсії, суму витрат на доставку, а також отримані головним бухгалтером відповідачем, тобто узгоджені, то саме розрахунок і є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за списком № 1.

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не надавши на них заперечень й не оскаржив їх в суді, боржник узгодив такі розрахунки, зокрема, в частині пенсій, призначених відповідно до п. „а" ст.13 Закону України „Про пенсійне страхування".

Статтею 47 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Пенсійні виплати здійснюються як через банківські установи, так і через поштові відділення зв'язку, в які входять як пенсія за віком, за вислугу років, по інвалідності так і пільгові пенсії. Тому визначити, які особи через які установи отримують пенсію не можливо. Також отримати дані про отримання пенсії є конфіденційною інформацією і захищається законом „Про захист персональних даних".

З метою забезпечення стабільного фінансування виплати пенсій кожному пенсіонеру встановлено індивідуальну дату виплати пенсії протягом виплатного періоду, з 4 по 25 число щомісяця.

Порядок виплати пенсій підприємствами поштового зв'язку визначено Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженою наказом від 28.04.2009 за №464/156 Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства праці та соціальної політики України, постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 № 14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 за № 592/16608.

Пунктом 2.1. Інструкції передбачено, що з метою рівномірної виплати пенсій виплатні об'єкти поштового зв'язку складають графіки виплати пенсій протягом виплатного періоду за кожною доставною дільницею та погоджують їх з органами Пенсійного фонду.

Графіки для виплати пенсій підприємствами поштового зв'язку складаються відповідно до територіальних дільниць.

Виплата пенсій банківськими установами здійснюється відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами).

Пункт 15 Порядку передбачає, що перерахування коштів установам уповноважених банків здійснюється протягом місяця за датами у межах виплатного періоду. Дати та виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та уповноваженими банками згідно з укладеними між ними угодами.

В разі здійснення пенсійних виплат через поштові відділення зв'язку згідно із Наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України № 66 від 22.07.2004 року сплачується встановлений тариф на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги, що у місті складає 0,79 %. Такі суми, виставлені до відшкодування відображаються у графі № 11 місячних розрахунків.

Склад витрат та їх фактичне понесення управлінням підтверджується карткою особового рахунку ДП „Завод імені В. О. Малишева" з сумою боргу, яка зазначена в розрахунку ціни позову, яка сформована на підставі місячних розрахунків по кожному пенсіонеру, які, в свою чергу, підписані начальником управління та інших управлінь яка міститься в матеріалах справи.

Щодо міркувань боржника про відсутність доказів відносно неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат управління на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 та про неправомірності їх нарахування, то склад витрат та факт їх понесення управлінням підтверджується розрахунками фактичних витрат, карткою особового рахунку, судовою практикою (ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 по справі № 816/7206/13-а, ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.11.2012 по справі № К/9991/11166/12 та від 18.02.2014 по справі № К/800/47316/13).

Щодо посилань боржника стосовно неправомірного включення до розрахунку позову пенсіонерів, що досягли пенсійного віку.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'' (в редакції, що була чинною на час складання розрахунку) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Тобто, чоловіки мають право на пенсію за віком після досягнення 60 років, а жінки - залежно від дати народження.

Судом розглянуто кожну особу, яка вказана боржником як така, що досягла пенсійного віку:

- ОСОБА_9, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, право на пенсію отримав в 60 років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2. З розрахунку вбачається, що до відшкодування відповідачу виставлено за червень 2017 року - 541,02 грн., враховуючи дату народження пенсіонера, для порівняння - за травень 2017 року до відшкодування виставлялася сума 1159,32 грн.

- ОСОБА_10, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3, право на пенсію отримала в 58 років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 р.. З розрахунку вбачається, що до відшкодування боржнику виставлено за червень 2017 року - 439,85 грн., враховуючи дату народження пенсіонера, для порівняння - за травень 2017 року до відшкодування виставлялася сума 1466,16 грн.

- ОСОБА_11, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5, право на пенсію отримав в 60 років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_6. З розрахунку вбачається, що до відшкодування відповідачу виставлено за червень 2017 року - 654,82 грн., враховуючи дату народження пенсіонера, для порівняння - за травень 2017 року до відшкодування виставлялася сума 1511,14 грн.

- ОСОБА_12, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7, право на пенсію отримала в 58 років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_8 З розрахунку вбачається, що до відшкодування відповідачу виставлено за червень 2017 року - 940,62 грн., враховуючи дату народження пенсіонера, для порівняння - за травень 2017 року до відшкодування виставлялася сума 1342,44 грн.

- ОСОБА_7, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_9, право на пенсію отримала в 58 років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_10. З розрахунку вбачається, що до відшкодування відповідачу виставлено за червень 2017 року - 1765,86 грн., враховуючи дату народження пенсіонера та включаючи суму по перерахунку пенсії, що проводиться при переведенні пенсіонера на пенсію за віком (донараховується стаж, заробітна плата, тощо). Сума донарахування зазначена в гр. 17 розрахунку за червень 2017 - „Сума фактичних витратна виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку".

Викладене свідчить, що при досягненні пенсіонером пенсійного віку, суми до відшкодування по ньому підприємству припиняються.

Щодо витребування боржником доказів, то суд зазначає, що оскільки саме місячні розрахунки, які складені за визначеною законодавцем формою (додаток 7 до Інструкції), є тим доказом, що визначає розмір фактичних втрат на виплату та доставку пенсій, є основним доказом понесення управлінням витрат, а картка особового рахунку платника підтверджує факт несплати підприємством боргу, то витребування банківських виписок, платіжних доручень, виплатних відомостей є недоцільним.

Більш того, у статті 21 Закону України «Про інформацію» вказано, що інформація про фізичну особу є конфіденційною. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов. Поняття „інформація про фізичну особу" (персональні дані) надано в ст. 11 вказаного Закону - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди не допускається, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Статтею 14 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що поширення персональних даних, а саме передача відомостей про фізичну особу можливе лише за згодою суб'єкта персональних даних.

Законом визначено, що розмір пенсії є інформацією з обмеженим доступом, може розголошуватися виключно на вимогу особи, якої стосується або її законного представника, чи на вимогу суду.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ГПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання боржника про витребування доказів та зазначає, що вимоги Фонду не спростовані боржником, у зв'язку з чим приходить до висновку про законність і обґрунтованість заявлених вимог і визнає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ч.2 ст.129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на боржника витрати по сплаті судового збору в дохід бюджету в розмірі 13813,16 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73,74, 76, 77,78,79, 86, 129, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.13,16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

УХВАЛИЛА:

Заяву Слобожанського об"єднаного УПФУ м.Харкова (вх. № 3305/17 від 28.09.2017 р.) задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім.В.О.Малишева ( код 14315629, 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 126) на користь Слобожанського об"єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова (код 41247824, 61140, м.Харків, вул.Гольдбергівська, б.15, р/р 2370 у ХОУ АТ "Ощадбанк " МФО 351823) заборгованість з відшкодування пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 в сумі 920877,48 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім.В.О.Малишева ( код 14315629, 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 126) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) 13813,16 грн. судового збору.

Видати накази після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.01.2018 р.

Головуючий суддя Усатий В.О.

суддя Яризько В.О.

суддя Савченко А.А.