ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018м. ДніпроСправа № 904/9957/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

за позовом Фізичної особи-підприємця Різуна Валерія Володимировича, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 17 180,00 грн. за договором № 9/П-2014 від 22.04.2017

Представники:

від позивача ОСОБА_1 договір № б/н від 26.12.2017, представник;

від позивача: Різун В.В., свідоцтво серія ВО1 № 147721 від 03.10.2003, представник;

від відповідача: Лимар Н.В., довіреність № 0434/01-78/18-01.2. від 22.01.2018, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Різун Валерій Володимирович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у сумі 17 180,00 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 9/П-2014 від 22.04.2014.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.12.2017.

У засіданні 27.12.2017 було оголошено перерву до 23.01.2018.

У засіданні 23.01.2018 було оголошено перерву до 06.02.2018.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що подальший розгляд позовної заяви позивача підлягає згідно статті 176 ГПК України в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, у зв'язку з необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів.

У судовому засіданні 06.02.2018 представники сторін подали клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи та відповідач подав клопотання про продовження строк розгляду підготовчого провадження для належної підготовки справи для розгляду по суті на 30 днів.

Враховуючи закінчення 15.02.2018 строку розгляду підготовчого провадження, з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, заявлене відповідачем клопотання підлягає задоволенню, строк розгляду підготовчого провадження підлягає продовженню.

Ухвалою суду від 06.02.2018 продовжено розгляд справи в загальному позовному провадженні на стадії підготовчого засідання. Продовжено строк розгляду підготовчого провадження на 30 днів до 19.03.2018 включно. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.03.2018 об 11:00год.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, витребуваних судом документів не надали, 01.03.2018 направили до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 01.03.2018 відкладено підготовче засідання до 15.03.2018 об 11:00год.

У судовому засіданні 15.03.2018 представники сторін подали письмову згоду про те, що розгляд справи може бути розпочатий по суті, у зв'язку з тим, що були визначені всі обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 15.03.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - платник, відповідач) та Фізичною особою - підприємцем Різуном Валерієм Володимировичем (далі - перевізник, позивач) було укладено договір на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 6/П-2014 від 22.04.2014, відповідно до пункту 1.1. якого, у порядку та на умовах, визначених договором, Законом України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" та іншими чинними нормативно-правовими актами України, перевізник за власний рахунок, здійснює перевезення пільгових категорій громадян, які мають відповідні пільги у міському сполученні, а платник здійснює компенсаційні виплати за проїзд пільгових категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, передбачені Бюджетним кодексом України від 08.07.2010 № 2456-VI, Законом України від 28.12.2014 № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та іншими чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно із умовами договору перевізник, за власний рахунок, здійснює перевезення пільгових категорій громадян, які мають відповідні пільги у громадському транспорті міського сполучення (на міських автобусних маршрутах №1 та №2 автобусами, що мають належний технічний стан) (п.1.2. договору).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Позивачем у грудні 2014 року було надано послуги з перевезення пільгових категорій громадян, які мають відповідні пільги у міському сполученні.

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна договору визначається відповідно до затверджених бюджетних призначень на один календарний рік та може змінюватись протягом року при уточненні бюджету додатковими угодами до договору.

Згідно з пунктом 1.4. договору розрахунки за надані послуги між перевізником та платником проводяться відповідно до кількості перевезених пасажирів пільгової категорії громадян згідно з наданими перевізником підтверджуючими документами.

У відповідності з пунктами 2.4.1. та 2.4.2. договору платник зобов'язується: передбачати кошти з державного бюджету міському в необхідних обсягах, які будуть спрямовані на компенсаційні виплати за проїзд пільгових категорій громадян, в межах прийняття місцевого бюджету та затвердження кошторису доходів та видатків; здійснювати перерахування коштів, передбачених на проведення компенсаційних витрат за проїзд пільгових категорій громадян, згідно кошторису доходів та видатків в межах кошторисних призначень, на підставі наданих розрахунків та звітів з підтверджуючими документами.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що платник зобов'язаний після надходження субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на фінансування пільг, протягом п'ять робочих днів перерахувати кошти на рахунок перевізника, на підставі отриманих від нього щомісячних звітів та документів, зазначених у договорі.

У пункті 5.4. договору сторони визначили, що у разі виникнення заборгованості з надання компенсаційних виплат за проїзд пільгових категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, заборгованість сплачується платником по тарифам на перевезення пільгової категорії громадян, що діяли на момент виникнення такої заборгованості.

Вид розрахунків - безготівковий, форма розрахунків - платіжне доручення, валюта - українська гривня (пункт 5.5. договору).

Проте, відповідачем порушені зобов'язання за договором на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 6/П-2014 від 22.04.2014 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 17 180,00 грн., що підтверджується копією довідки № 148від 31.12.2014р. виданої відповідачем (а.с.16)

Так, 15.08.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією, якою просив оплатити заборгованість відповідно до договору на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 6/П-2014 від 22.04.2014.

У відповіді на претензію відповідач вказав, що оплатив надані йому послуги позивачем, в підтвердження чого надіслав платіжні доручення № 692 від 07.05.2015 на суму 5 645,27 грн., № 849 від 28.05.2015 на суму 4 339,00 грн., № 848 від 28.05.2015 на суму 261,00 грн., № 867 від 04.06.2015 на суму 8 040,00 грн. (з них частина нарахувань за грудень 2014р. - 6 934,73 грн., частина за січень 20015р. - 1 105,27 грн.).

Однак, в графі "призначення платежу" зазначено "за 2015р. згідно акту між ДСГП та ПП Різун В.В. на підставі дог№6/П-2015 від 04.03.2015". Тобто, такі платежі здійснені в рахунок відшкодування заборгованості, яка виникла на підставі договору на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат, пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян № 6/П-2015 від 04.03.2015, а не в рахунок заборгованості за спірним договором.

Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджується, що зобов'язання щодо повної оплати наданих позивачем у грудні 2014 року пільг відповідачем були порушені, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 17 180,00 грн.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з нормами статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів оплати спірної суми. Акт звіряння розрахунків від 01.01.2016р., в якому сторони дійшли згоди про відсутність заборгованості позивача перед відповідачем за автоперевезення, в тому числі за минулі періоди, не може бути таким доказом, оскільки не містить посилань на конкретні платіжні доручення, якими сплачено заборгованість за грудень 2014р. Надані до справи копії платіжних доручень про сплату коштів на протязі 2015р. справі в графі "призначення платежу" зазначено "за 2015р. згідно акту між ДСГП та ПП Різун В.В. на підставі дог№6/П-2015 від 04.03.2015". Заперечення відповідача, що заборгованість за грудень 2014р. була внесена в зобов'язання за договором на 2015рік свого підтвердження у змісті Договору № 6/П-2015 на перевезення пільгових категорій громадян та на фінансування витрат пов'язаних з перевезенням пільгових категорій громадян від 04.03.2015р.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вулиця Жовтнева, будинок 29; ) на користь Фізичної особи - підприємця Різуна Валерія Володимировича (51700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) - 17 180,00 грн. - основного боргу та 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2018.

Суддя В.Г. Бєлік