ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р. Справа № 914/1964/17

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бонк Т.Б., Матущак О.І.,

при секретарі судового засідання Коростенській О.І.,

за участю представників:

від позивача-1 ОСОБА_1

від позивача-2 (скаржника) ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача-1 ОСОБА_4

від відповідача-2 не зявився

від третьої особи-1 ОСОБА_5

від третьої особи-2 не зявився

від третьої особи-3 ОСОБА_6

розглянувши апеляційну скаргу Представництва Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, вих.№392-17 від 26 грудня 2017 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 13 грудня 2017 року (підписане 18 грудня 2017 року), суддя Березяк Н.Є.

у справі №914/1964/17

за позовом:

- Обєднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу (позивач-1)

- Представництва Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, м. Львів (позивач-2)

до відповідача-1 Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2 ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «АПБ-ЦЕГЛА», м. Борзна Чернігівської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_8, с. Старе Село Пустомитівського району Львівської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів ОСОБА_9 Держгеокадастру у м. Львові, м. Львів

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Горизонт-захід 1», м. Львів

про визнання недійсними: ухвали Львівської міської ради, результатів торгів (аукціону) та договору купівлі-продажу земельної ділянки

в с т а н о в и в :

20 вересня 2017 року Обєднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу (позивач-1) та Представництво Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, м. Львів (позивач-2) звернулись до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «АПБ-ЦЕГЛА» про визнання недійсною ухвали 16-ої сесії 4-го скликання Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 «Про продаж земельних ділянок у м. Львові шляхом аукціону»; визнання недійсними результатів аукціону, що відбувся 01.04.2008 року, переможцем якого визначено ЗАТ «Агропромбуд» (правонаступником якого є ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА», ) та визнання недійсним правочину договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий №:01:003:0034, площею 0,2030 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б, укладений 07.04.2008 року між Львівською міською радою та ЗАТ «Агропромбуд», (правонаступник якого ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА», ).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02 жовтня 2017 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_8 (на стороні відповідачів) та ОСОБА_9 Держгеокадастру у м. Львові (на стороні позивачів).

13 листопада 2017 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Горизонт-захід 1».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі №914/1964/17 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст.33, 34 ГПК України (чинного на момент прийняття рішення) порушення свого законного права та інтересу. Суд у рішенні зазначив, що недоведеність позивачами такого інтересу має наслідком те, що його не можна вважати законним, тому у позивачів відсутнє право звертатися за його захистом до суду. Зокрема, судом вказано, що із долученого до матеріалів справи паспорта об'єкта культурної спадщини встановлено, що об'єкт на державний облік не взятий, охоронний номер не присвоєно, а отже він не може бути належним і допустимим доказом віднесення спірної земельної ділянки до об'єктів культурної спадщини. Одночасно суд відмітив, що долучені позивачем документи не містять належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що на спірній ділянці є місця масових поховань померлих, які загинули внаслідок депортації та політичних репресій на території України. Крім того, суд визнав спростованими доводи позивачів про наявність поховань на спірній земельній ділянці, зокрема, долученим висновком Рятівної археологічної служби Інституту археології НАН України за 2017 рік, яким у пунктах 4, 5 розділу зазначено: під час земляних робіт не виявлено жодних уламків артефактів датованих раніше 2-ої половини 19 століття, решток археологічних, археологічно-архітектурних об'єктів, а також ділянок цінного давнього культурного шару; під час поверхневого обстеження території будівництва та існуючого котловану, при зачистці його стінок не було виявлено жодних людських останків. Встановивши вище вказане суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Представництво Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі №914/1964/17 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі: визнати недійсною ухвалу 16-ої сесії 4-го скликання Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 «Про продаж земельних ділянок у м. Львові шляхом аукціону» щодо земельної ділянки за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б; визнати недійсними результати аукціону, що відбувся 01.04.2008 року, переможцем якого визначено ЗАТ «Агропромбуд» (правонаступником якого є ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА», ) та визнати недійсним правочин договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий №:01:003:0034, площею 0,2030 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б, укладений 07.04.2008 року між Львівською міською радою та ЗАТ «Агропромбуд», (правонаступник якого ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА», ). Зокрема, зазначає, що з паспорта обєкта, який виготовлено на нововиявлену памятку історії вбачаються такі дані: назва обєкта Місця злочинів нациського і комуністичного терору [Єврейські братські могили, місця масових поховань] на території Львівського гетто і концентраційного табору ЮЛАГ (єврейський концтабір); вид памятки історична, тип памятки історичне місце. Документація виготовлена на памятку історії, як місце, що повязане з важливими історичними подіями, а саме: Другою Світовою війною, політичними репресіями, нацистським режимом, Львівським гетто і єврейським концентраційним табором ЮЛАГ, відтак, вказаний обєкт класифікується українським законодавством як місце повязане з важливими історичними подіями (ст.1 ч.2 ст.2 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»), а міжнародним місце історичного значення (Конвенція про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини від 16.11.1972, Європейська конвенція про охорону археологічної спадщини від 16.01.1992, Міжурядова Угода, укладена між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки «Про охорону та збереження культурної спадщини»). Крім того, апелянт наголошує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у прослуховуванні в судовому засіданні аудіо версії пленарного засідання13 сесії 4 скликання Львівської міської ради, а також у витребуванні у Львівської міської ради оригіналу ухвали останньої за №2022 від 11.01.2005 року та додатку для огляду в судовому засіданні.

06 лютого 2018 року від Львівської міської ради до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (б/н та б/д), в якому відповідач-1 просить рішення Господарського суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі №914/1964/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що відчуження спірної земельної ділянки відбулось у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема ухвалою Львівської міської ради від 02.01.2005 №2022 визначено перелік земельних ділянок, що призначені для продажу на земельних аукціонах згідно з додатком, яким передбачена спірна земельна ділянка, поряд з цим, ухвалою Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 затверджено технічний паспорт земельних ділянок, визначених для продажу на земельних аукціонах. До відзиву міської ради долучено копію ухвали Львівської міської ради №2022 від 11.01.2005 року та копію додатку №1 до вказаної ухвали а також копію протоколу пленарного засідання 13 сесії 4 скликання від 11.01.2005 року.

Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року за клопотанням скаржника витребувано у Львівської міської ради оригінали ухвали №2022 від 11.01.2005 року і додатку до неї для огляду в судовому засіданні.

14 лютого 2018 року від третьої особи (ТзОВ «Горизонт Захід-1) до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що обєкти культурної спадщини підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих памяток України (ч.1 ст.13 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»), проте, доказів занесення до вказаного реєстру спірного обєкту позивачі суду не надали. Крім того, третя особа посилається на Інформаційний звіт про результати памяткоохоронних робіт (археологічного нагляду) «Будівництво житлового будинку підвищеної поверховості з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та гаражем на проспекті ОСОБА_10, 45Б у м. Львові, який спростовує доводи позивачів. Одночасно, стверджує, що Львівською міською радою повністю дотримано визначений приписами земельного законодавства порядок продажу спірної земельної ділянки.

15 лютого 2018 року від відповідача (ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА») надійшов відзив на апеляційну скаргу (б/н від 09.02.2018 року), в якому останній просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Обставини, на які посилається відповідач, є ідентичними обставинам, викладеним у відзивах міської ради та ТзОВ «Горизонт Захід-1. Додатково повідомив, що ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА» не є власником спірної земельної ділянки, яка 22 липня 2014 року за договором купівлі-продажу відчужена іншій особі.

23 лютого 2018 року від скаржника до суду надійшли пояснення на відзиви на апеляційну скаргу (вих.№60-18 від 23.02.2018 року), в яких апелянт додатково зазначає, що з поданого міською радою протоколу вбачається, що 11.01.2005 року розглядалось питання про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, проте, ухвалу не прийнято. Крім того, наголошує, що під поняттям «обєкт культурної спадщини» слід розуміти не лише археологічну, а й історико-культурну спадщину, і не лише, яку внесено до реєстру памяток, як про це зазначено в оскаржуваному рішенні та відзивах, а всі обєкти культурної спадщини.

19 березня 2018 року від апелянта до суду надійшли додаткові пояснення та пояснення на відзиви на апеляційну скаргу, в яких останній, серед іншого, звертає увагу суду на припис Міністерства культури України №11/10/74-17 від 06.07.2017 року про зупинення земляних та будь-яких інших будівельних робіт на спірному обєкті та акт завідувача сектору контролю та нагляду за дотриманням законодавства про охорону культурної спадщини щодо обстеження містобудівної ситуації на території історичного ареалу м. Львова.

22 березня 2018 року від скаржника до суду надійшли пояснення щодо порушення прав позивачів (б/н від 22.03.2018 року), в яких апелянт зазначає, що спірний обєкт класифікується українським законодавством, як місце повязане з важливими історичними подіями (ст.1 , ч.2 ст.2 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»), а міжнародним місце історичного значення (Конвенція про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини від 16.11.1972, Європейська конвенція про охорону археологічної спадщини від 16.01.1992, Міжурядова Угода, укладена між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки "Про охорону та збереження культурної спадщини"). При цьому, реалізуючи статутні цілі, Представництво Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, забезпечувало всебічне вивчення та дослідження місць, пов'язаних з історією та релігією єврейського народу. На протязі кількох років Представництвом Американського Об'єднання комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу замовлялись роботи з археологічних досліджень, виготовлення документації на нововиявлені пам'ятки для державної реєстрації, тощо. Метою захисту в межах даного спору є охорона обєктів культурної спадщини (тих, що перебувають в процесі вивчення і дослідження). Отже, оскаржувані рішення та правочин ЛМР порушують права позивачів та охоронюваних законом інтересів на охорону культурної спадщини обєктів, що мають відношення до Голокосту, вчиненого у період Другої світової війни, позбавляють можливості виконувати умови міжурядової угоди, довіреності на її виконання, статутні зобовязання в т.ч. щодо охорони прав національної меншини, а також права на охорону та збереження культурної спадщини (в т.ч. історичної, релігійної, сакральної), участь у її дослідженні та збереженні.

Поряд з цим, 22 березня 2018 року від третьої особи (ТзОВ «Горизонт Захід-1) до суду надійшли додаткові письмові пояснення (б/н від 21.03.2018 року), в яких третя особа зазначає, що як обєкти культурної спадщини так і обєкти археологічної спадщини (щоб вони набули такого правового статусу й відповідної охорони) мають у визначений законодавством спосіб обліковуватися, бути зареєстрованими та у визначених випадках мати відповідне свідоцтво про реєстрацію обєкта культурної спадщини як памятки, чого позивачами щодо спірного обєкту доведено не було.

В судове засідання 22 березня 2018 року зявилися представники позивачів, відповідача-1 та третіх осіб-1,3.

Представники позивачів в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі №914/1964/17 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Представники відповідача-1 та третіх осіб-1,3 в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача-2 та третьої особи-2 в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Оскільки явка представників відповідача-2 та третьої особи-2 не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справи за їхньої відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників позивачів, відповідача-1 та третіх осіб-1,3, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено апеляційним господарським судом та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 року «Про продаж земельних ділянок у м.Львові шляхом аукціону» затверджено: технічні паспорти земельних ділянок, визначених для продажу на земельних аукціонах; стартові ціни продажу земельних ділянок у м. Львові, визначені на підставі експертної грошової оцінки для продажу на земельних аукціонах, згідно з додатком, в якому, серед іншого, визначена стартова ціна продажу земельної ділянки у м. Львові на пр. Чорновола, 45Б площею 0,2030 га 1 279 251,18 грн.

Вказана ухвала прийнята на виконання ухвал міської ради №1841 від 14.10.2004 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах» та №1995 від 16.12.2004 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах».

Ухвалою Львівської міської ради №1841 від 14.10.2004 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах» визначено перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, згідно з додатком (п.1 ухвали) та погоджено місце розташування і надано дозвіл управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин на організацію виготовлення проектів відведення земельних ділянок, визначених у п.1 цієї ухвали (п.2 ухвали).

Відповідно до даних додатку до ухвали №1841 від 14.10.2004 року у Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, земельна ділянка, площею 0,2030 га, що знаходиться у м. Львові на пр. Чорновола, 45Б відсутня.

Ухвалою Львівської міської ради №1995 від 16.12.2004 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах» визначено перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, згідно з додатком (п.1 ухвали) та погоджено місце розташування і надано дозвіл управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин на організацію виготовлення проектів відведення земельних ділянок, визначених у п.1 цієї ухвали (п.2 ухвали).

Відповідно до даних додатку до ухвали №1995 від 16.12.2004 року у Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, земельна ділянка площею 0,2030 га, що знаходиться у м. Львові на пр. Чорновола, 45Б відсутня.

В подальшому вказана вище земельна ділянка за результатами земельних торгів (аукціону), які відбулися 01 квітня 2008 року (протокол №01 аукціону з продажу земельних ділянок у м. Львові від 01.04.2008 року), продана Закритому акціонерному товариству «Агропромбуд» (правонаступником якого є ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА»), за наслідками чого між останнім та Львівською міською радою 07 квітня 2008 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0034, площею 0,2030 га, що знаходиться у м. Львові на пр. Чорновола, 45Б

Власником спірної земельної ділянки на даний час є ОСОБА_8, якого залучено у справі третьою особою.

Поряд з тим, судом встановлено, що 05 листопада 2016 року між ОСОБА_8 (в тексті договору власник) та ТзОВ «Горизонт Захід 1» (в тексті договору замовник-забудовник) укладено договір про передачу функцій замовника-забудовника для проектування та будівництва, введення в експлуатацію обєкта, який має бути розташований на спірній земельній ділянці за адресою: проспект Чорновола, 45Б у м. Львові.

У вересні 2017 року Обєднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництво Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, м. Львів звернулись до суду з цим позовом до Львівської міської ради та ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА» про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 «Про продаж земельних ділянок у м. Львові шляхом аукціону»; визнання недійсними результатів аукціону, що відбувся 01.04.2008 року та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 07.04.2008 року між Львівською міською радою та ЗАТ «Агропромбуд».

Як зазначалось вище, суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив в повному обсязі, однак, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, зважаючи на наступне:

Відповідно до ст.134 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки державної або комунальної власності, призначені для продажу суб'єктам підприємницької діяльності під забудову, підлягають продажу на конкурентних засадах (земельні торги).

Земельні торги проводяться у формі аукціону або конкурсу (ст.135 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.1 ст.136 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної влади або органи місцевого самоврядування, уповноважені приймати рішення про відчуження земель, що перебувають у державній або комунальній власності, визначають переліки земельних ділянок, призначених для продажу суб'єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах.

Позивачами оскаржується ухвала Львівської міської ради №2570 від 29 вересня 2005 року «Про продаж земельних ділянок у м.Львові шляхом аукціону», якою затверджено: технічні паспорти земельних ділянок, визначених для продажу на земельних аукціонах; стартові ціни продажу земельних ділянок у м. Львові, визначені на підставі експертної грошової оцінки для продажу на земельних аукціонах, згідно з додатком, в якому, серед іншого, визначена стартова ціна продажу земельної ділянки у м. Львові на пр. Чорновола, 45Б площею 0,2030 га 1 279 251,18 грн.

Як вбачається з тексту вказаної вище ухвали, остання прийнята на виконання ухвал Львівської міської ради №1841 від 14 жовтня 2004 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах» та №1995 від 16 грудня 2004 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах», додатками до яких є відповідні Переліки земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах.

Колегією суддів встановлено, а відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами, відсутність у таких Переліках, затверджених ухвалами Львівської міської ради №1841 від 14 жовтня 2004 року та №1995 від 16 грудня 2004 року, спірного обєкту земельної ділянки площею 0,2030 га, розташованої у м. Львові на пр. Чорновола, 45Б, яка в подальшому продана на земельному аукціоні.

Додатково Львівська міська рада обґрунтовувала законність продажу спірної земельної ділянки ухвалою Львівської міської ради №2022 від 11 січня 2005 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах», якою визначено перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, згідно з додатком.

У поданій міською радою копії Додатку №1 до ухвали міської ради №2022 від 11.01.2005 року, серед інших земельних ділянок, вказано земельну ділянку площею 0,2106 га на проспекті ОСОБА_10, 45-б.

Суд неодноразово зобовязував Львівську міську раду надати оригінал ухвали Львівської міської ради №2022 від 11 січня 2005 року та додатку №1 до неї, для огляду в судовому засіданні, проте, міською радою вимоги суду виконані не були. Зокрема, вказана ухвала та додаток витребовувались Львівським апеляційним господарським судом ухвалами від 06 та 26 лютого 2018 року.

Слід зазначити, що колегією суддів при вивченні матеріалів справи прослухано компакт-диск №N1030E20D8172716C2 (арк. справи 169 том 2) із записом пленарних засідань 13 сесії 4 скликання Львівської міської ради (засідання відбувались 10, 11 та 20 січня 2005 року), який відповідає аудіо версії цих засідань, що міститься на офіційному сайті Львівської міської ради за електронною адресою: http://city-adm.lviv.ua/lmr/docs/plenary та встановлено, що в ході таких пленарних засідань не вирішувалось питання щодо продажу спірної земельної ділянки за адресою: м. Львові, пр. Чорновола, 45Б, та ухвала про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах депутатами міської ради 11 січня 2005 року прийнята не була. Наведене також підтверджується і письмовим витягом з пленарного засідання 11 січня 2005 року, долученим міською радою до матеріалів справи.

Зважаючи на наведене вище, беручи до уваги заперечення позивачів щодо прийняття Львівською міською радою ухвали №2022 від 11 січня 2005 року «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах», та враховуючи не доведення відповідачами належними та допустимими доказами прийняття вказаної ухвали (в тому числі і неподання суду оригіналу ухвали та додатку до неї для огляду в судовому засіданні), колегія суддів не бере до уваги подані міською радою копії ухвали Львівської міської ради №2022 від 11 січня 2005 року та Додатку №1 до неї.

Поряд з тим, колегія суддів звертає увагу, що оспорювана позивачами ухвала Львівської міської ради №2570 від 29 вересня 2005 року «Про продаж земельних ділянок у м. Львові шляхом аукціону» не містить посилання на ухвалу Львівської міської ради №2022 від 11 січня 2005 року, а в тексті ухвали вказано, що остання прийнята на виконання ухвал Львівської міської ради №1841 від 14 жовтня 2004 року та №1995 від 16 грудня 2004 року, якими затверджено Переліки земельних ділянок, призначених для продажу на земельних аукціонах, в яких відсутня спірна земельна ділянка площею 0,2030 га, розташована у м. Львові на пр. Чорновола, 45Б, яка в подальшому продана на земельному аукціоні.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_3 і ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Беручи до уваги все вказане вище, колегія суддів дійшла висновку про визнання недійсною ухвали 16-ої сесії 4-го скликання Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 «Про продаж земельних ділянок у м. Львові шляхом аукціону» щодо земельної ділянки за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б, як такої, що суперечить ч.1 ст.136 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

З огляду на відсутність ухвали органу місцевого самоврядування щодо продажу спірної земельної ділянки на земельному аукціоні (зокрема, включення такої ділянки до відповідного переліку та затвердження останнього міською радою), проведений 01 квітня 2008 року аукціон, за результатами якого спірну земельну ділянку продано відповідачу-2, слід визнати недійсним.

За наведених вище обставин підлягає визнанню недійсним і договір, укладений за наслідками проведеного аукціону 07 квітня 2008 року між Львівською міською радою та Закритим акціонерним товариством «Агропромбуд», яке визначено переможцем аукціону, як такий, що суперечить вимогам законодавства та укладений за результатами аукціону, проведеного без відповідного рішення органу місцевого самоврядування, як це передбачалось ст.136 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає обґрунтованими та підставними вимоги позивачів про визнання недійсними: ухвали 16-ої сесії 4-го скликання Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 «Про продаж земельних ділянок у м. Львові шляхом аукціону» щодо земельної ділянки за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б; результатів аукціону, що відбувся 01.04.2008 року, переможцем якого визначено ЗАТ «Агропромбуд» (правонаступником якого є ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА», ) та договіру купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 07.04.2008 року між Львівською міською радою та ЗАТ «Агропромбуд» (правонаступником якого є ТзОВ «АПБ-ЦЕГЛА»).

Разом з тим, місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, встановив відсутність у цій справі порушення прав та законних інтересів позивачів Обєднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництво Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, беручи до уваги наступне:

Відповідно до ст.1 ГПК України (в редакції, чинній на момент звернення позивачів до суду з цим позовом) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З наведеної норми вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду не тільки в разі порушення, невизнання або оспорювання немайнового або майнового права, а також за захистом свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Тобто судовому захисту поряд з правом особи підлягає також і охоронюваний законом інтерес.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 року Конституційний суд України визначив основні ознаки охоронюваного законом інтересу, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Тобто охоронюваний законом інтерес це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України (рішення Конституційного Суду України №15-РП/2004 від 02.11.2004).

Статтею 6 ЗУ «Про національні меншини в Україні» визначено, що пам'ятки історії і культури національних меншин на території України охороняються законом.

Відповідно до ст.13 вказаного Закону громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання.

Підприємства усіх форм власності, заклади науки, освіти та культури, громадські організації, громадяни сприяють органам охорони культурної спадщини в роботі з охорони культурної спадщини, можуть встановлювати шефство над об'єктами культурної спадщини з метою забезпечення їх збереження, сприяють державі у здійсненні заходів з охорони об'єктів культурної спадщини і поширенні знань про них, беруть участь у популяризації культурної спадщини серед населення, сприяють її вивченню дітьми та молоддю, залучають громадян до її охорони (ч.1 ст.11 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»).

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі зазначали, що громадські організації Об'єднання Комітетів для Євреїв колишнього Радянського Союзу та Представництво Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв бувшого Радянського Союзу створені в рамках Угоди між Урядом України і Урядом Сполучених Штатів Америки про охорону і збереження культурної спадщини від 04.03.1994 року з метою захисту культурної спадщини, зокрема національних культурних традицій єврейського народу.

В матеріалах справи знаходиться проект паспорта обєкту культурної спадщини Єврейські братські могили, місця масових поховань на території Львівського гетто і концентраційного табору ЮЛАГ (єврейський концтабір); вид памятки історична, тип памятки історичне місце; категорія памятки не взято на державний облік, місцезнаходження м. Львів, вул. Хімічна, 11 вул. Чорновола, 45Б. Документація виготовлена на памятку історії, як місце, що повязане з важливими історичними подіями, а саме: ІІ Світовою війною, політичними репресіями, нацистським режимом, Львівським гетто і єврейським концентраційним табором ЮЛАГ.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зазначив, що із долученого до матеріалів справи паспорта об'єкта культурної спадщини встановлено, що об'єкт на державний облік не взятий, охоронний номер не присвоєно, а отже він не може бути належним і допустимим доказом віднесення спірної земельної ділянки до об'єктів культурної спадщини. Одночасно суд вказав, що долучені позивачем документи не містять належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що на спірній ділянці є місця масових поховань померлих, які загинули внаслідок депортації та політичних репресій на території України.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка знаходиться на території колишнього Львівського гетто і концентраційного табору ЮЛАГ (єврейський концтабір). Наведене також не заперечувалось учасниками судового процесу.

Відповідно до експертного висновку Рятівної археологічної служби щодо наявності (відсутності) памяток археології №002-15-ЕЛ від 18 грудня 2015 року, виготовленого на замовлення ТзОВ «Горизонт-Захід 1», обєкт експертизи (земельна ділянка площею 0,2030 га по вул. Чорновола, 45Б у м. Львові) розташований в межах історичного ареалу м. Львова; результати історико-архівного пошуку дозволяють стверджувати, що на місці проектованого будівництва можливе виявлення обєктів археологічної спадщини. Поряд з тим, в розділі «Результати експертизи» зазначено, що ділянка розташована в межах історичного ареалу м.Львова; з початком ІІ Світової війни на цій території німецькою владою було створено одне з найбільших у Східній Європі гетто для євреїв. Загалом в гетто було знищено понад 100 тисяч осіб; восени 1944 року, після приходу радянських військ, на вимогу «СМЕРШ» 1 Українського фронту, була збудована за зразком таборів ГУЛАГу Львівська пересильна вязниця №25; з кінця 1945 року тюрма перейшла в розпорядження виправно-трудових колоній управління НКВД, а з березня 1946 року перебувала у підпорядкуванні УМВС Львівської області, з 1947 року обласна лікарня МВС. Будівлі, що існували до початку Другої Світової війни, змінювали лише своє функціональне використання, нові будівлі не споруджувались і до тепер.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідачів на висновки Інформаційного звіту про результати памяткоохоронних робіт (археологічного нагляду), виконаного Рятівною археологічною службою (2017 року), в яких зазначено, що під час земляних робіт не виявлено жодних уламків артефактів, датованих раніше ІІ-ї половини ХІХ ст, решток археологічних, археологічно-архітектурних обєктів, а також ділянок цінного давнього культурного шару, оскільки у вказаних висновках одночасно встановлено, що до початку виконання нагляду на дільниці було вже виконано певний обєм підготовчих та земляних робіт, зокрема знесено старі будівлі та здійснено нівелювання поверхні ділянки, після чого було забурено палі; в центральній частині ділянки зафіксовано невеликий котлован, який був прокопаний до глибини 1,0-1,5 м без археологічного нагляду.

Крім того, у зазначеному вище звіті (в короткій історичній довідці) також вказано, що на одній із ділянок території, поблизу колії, у місці спорудження Меморіального музейного комплексу «Територія Терору» пошуковці виявили 21 людський останок, серед яких були і німецькі військовополонені; за спостереженнями пошуковців не виключено, що на решті території, яка належить приватним особам, також можуть бути поховання.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №604-р від 20 липня 1998 року затверджено Додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України, відповідно до п.3 яких на ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, органи місцевого самоврядування із залученням громадських організацій, у тому числі організацій національних меншин покладено провести роботу з вивчення стану закритих кладовищ, у тому числі кладовищ національних меншин та місць масового розстрілу населення у роки Великої Вітчизняної війни, продовжувати здійснювати заходи щодо облаштування цих місць, їх утримання та збереження. Відповідно до п.4 вказаних вище Додаткових заходів на ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, Держбуд та органи місцевого самоврядування покладено не допускати проведення будівельних робіт у місцях, де залишилися сліди давніх поховань, та на території закритих кладовищ.

Одночасно судом встановлено, що у липні 2017 року Міністерством культури України на виконання ч.1 ст.30 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», надіслано припис №11/10/74-17 від 06.07.2017 року замовнику будівництва ТзОВ «Горизонт Захід 1» про зупинення проведення земляних та будь-яких інших будівельних робіт на обєкті «Будівництво та обслуговування багатоповерхового центру з підземними автостоянками у м. Львові на проспекті ОСОБА_10, 45Б».

Так, відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Все наведене вище підтверджує наявність порушеного інтересу позивачів у даній справі, а посилання суду першої інстанції лише на те, що об'єкт не взятий на державний облік та що йому не присвоєно охоронний номер, а отже він не може бути належним і допустимим доказом віднесення спірної земельної ділянки до об'єктів культурної спадщини, слугує формальною підставою для відмови в задоволенні позову з підстав, відсутності порушеного права позивачів.

З огляду на все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивачів Обєднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництво Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу на охорону культурної спадщини обєктів, що мають відношення до Голокосту, вчиненого у період Другої світової війни, а також щодо охорони прав національної меншини, зокрема, права на охорону та збереження культурної спадщини (в т.ч. історичної, релігійної, сакральної), участь у її дослідженні та збереженні.

Суд першої інстанції наведеного вище не врахував та прийняв неправильне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, у звязку з чим, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, беручи до уваги положення ст.129 ГПК України, судовий збір за подання позову та за перегляд рішення в апеляційному порядку підлягає відшкодуванню позивачу з обох відповідачів порівно (по 2 400 грн. за подання позову та по 3 600 грн. за подання та розгляд апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 ГПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Представництва Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу задоволити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі №914/1964/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсною ухвалу 16-ої сесії 4-го скликання Львівської міської ради №2570 від 29.09.2005 «Про продаж земельних ділянок у м. Львові шляхом аукціону» в частині земельної ділянки площею 0,2030 га за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б.

Визнати недійсними результати аукціону з продажу земельної ділянки площею 0,2030 га за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б, що відбувся 01.04.2008 року, переможцем якого визначено ЗАТ «Агропромбуд».

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий №:01:003:0034, площею 0,2030 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 45Б, укладений 07.04.2008 року між Львівською міською радою та ЗАТ «Агропромбуд».

Стягнути з Львівської міської ради (79008, м. Львів, ОСОБА_11, 1, ) на користь Представництва Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу (79054, м. Львів, вул. Олени Кульчицької, 1/94, ) 2 400 грн. судового збору за розгляд в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «АПБ-ЦЕГЛА» (16400, Чернігівська область, Борзнянський район, м. Борзна, вул. Паризької Комуни, 33, ) на користь Представництва Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу (79054, м. Львів, вул. Олени Кульчицької, 1/94, ) 2 400 грн. судового збору за розгляд в суді першої інстанції.

Стягнути з Львівської міської ради (79008, м. Львів, ОСОБА_11, 1, ) на користь Представництва Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу (79054, м. Львів, вул. Олени Кульчицької, 1/94, ) 3 600 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

Стягнути з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «АПБ-ЦЕГЛА» (16400, Чернігівська область, Борзнянський район, м. Борзна, вул. Паризької Комуни, 33, ) на користь Представництва Американського Обєднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу (79054, м. Львів, вул. Олени Кульчицької, 1/94, ) 3 600 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

Господарському суду Львівської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, встановлені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Матеріали справи №914/1964/17 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 27.03.2018 року

Суддя-доповідач ОСОБА_12

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Матущак О.І.