ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 березня 2018 року Справа № 915/224/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

За позовом: Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 (54034, м.Миколаїв, вул. Південна, 52) в інтересах держави

До 1-го відповідача: Миколаївської міської ради, вул.Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001

До 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІВК-1”, вул. Богородична, 11 ,м.Миколаїв, 54001

про: - визнання незаконним та скасування пункту 1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 25.05.2017 №20/29;

-          визнання недійсним на майбутнє договору оренди землі №11435 від

28.08.2017;

-          повернення земельної ділянки

19.03.2018 Керівник Миколаївської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №(15-32)1662вих.18 від 16.02.2018 в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати пункт 1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 25.05.2017 №20/29, яким передано Товариству з обмеженою відповідальністю “ІВК-1” в оренду земельну ділянку площею 15 кв.м. (кадастровий номер :01:017:0003), зарахувавши її до земель громадського призначення (за функціональним призначенням – до земель комерційного використання), для подальшого обслуговування торгового кіоску по вул.Пограничній ріг пр.Богоявленського без оформлення права власності на нерухоме майно;

- визнати недійсним на майбутнє укладений 28.08.2017 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “ІВК-1” договір оренди землі №11435, на підставі якого передано в оренду товариству земельну ділянку площею 15 кв.м. з кадастровим номером :01:017:0003 по вул.Пограничній ріг пр.Богоявленського у м.Миколаєві;

- Товариству з обмеженою відповідальністю “ІВК-1” повернути територіальній громаді в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 15 кв.м. з кадастровим номером :01:017:0003 вартістю 31745,25 грн. по вул.Пограничній ріг пр.Богоявленського у м.Миколаєві, шляхом демонтажу кіоску та стягнути судові витрати.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається зокрема на ст.13, 14, 19, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.124, 134, 152 Земельного кодексу України, ст.21, 373, 1212 Цивільного кодексу України, ст.20, 207 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява №(15-32)1662вих.18 від 16.02.2018 не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак позовна заява №(15-32)1662вих.18 від 16.02.2018 не відповідає вимогам ст.162 Господарського процесуального кодексу України оскільки, не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2.21 Постанови №7 від 21.02.2013 Пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” встановлено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Позивачем до позовної заяви надана суду копія платіжного доручення №2130 від 27.12.2017 на суму 3200,00 грн., копія платіжного доручення №103 від 08.02.2018 на суму 324,00, копія платіжного доручення №223 від 28.02.2018 на суму 1762,00 грн.

Отже, всупереч вимог статті 164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 не виконано вимоги п.8, 10 ч.1 ст. 162, п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №(15-32)1662вих.18 від 16.02.2018 Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 – залишити без руху.

2. Керівнику Миколаївської місцевої прокуратури №2 усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити Керівнику Миколаївської місцевої прокуратури №2, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Семенчук