РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018Справа № 910/19947/17

За позовомАкціонерного товариства «Російська літакобудівельна корпорація «МиГ»
до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд державного майна України
простягнення 63390,00 доларів США

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників процесу:

від позивачаМаценек К.В. - представник
від відповідачаСавицька О.О. - представник
від третьої особиОСОБА_3, ОСОБА_4 - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Російська літакобудівельна корпорація «МиГ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» 63390,00 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору на поставку продукції №762/13/16413949 від 18.03.2013 позивачем здійснено передоплату за товар у розмірі 63390,00 доларів США, проте в обумовлений договором строк товар передано позивачу не було. За таких обставин, посилаючись на положення ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, позивач вказує на наявність підстав для повернення на його користь сплаченої ним суми попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/19947/17 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 залучено до участі у справі Фонд державного майна України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відкладено розгляд справи на 11.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2018 вирішено справу №910/19947/17 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 01.02.2018.

У підготовчому засіданні 01.02.2018 оголошувалась перерва до 14.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/19947/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2018.

В судовому засіданні 28.02.2018 оголошувалась перерва до 06.03.2018.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що неможливість поставки продукції зумовлена існуванням форс-мажорних обставин, а тому підстави для повернення суми попередньої оплати в даному випадку відсутні.

Третя особа проти позову заперечує, підтримуючи правову позицію, висловлену відповідачем.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Нижньоюрківський авіабудівний завод «Сокіл» (правонаступником якого є позивач - Акціонерне товариство «Російська літакобудівельна корпорація «МиГ»; замовник) було укладено договір на поставку продукції №762/13/16413949 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується виготовити і поставити, а замовник прийняти та оплатити блок контролю параметрів БКП-48, призначеного для основного об'єкта, іменований в подальшому «продукція», по номенклатурі, кількості і цінам, відповідно до специфікації Додатка №1 і за графіком постачання продукції відповідно до Додатка №2. Щомісячне постачання буде узгоджуватися в кінці кожного року.

Згідно з п. 2.1 Договору кількість продукції, що постачається за договором - згідно специфікації і графіку постачання (Додаток №1, Додаток №2, п. 1.1 даного Договору).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору продукція, що поставляється за цим Договором, оплачується замовником за цінами, узгодженими сторонами, вказаними в Протоколі узгодження Договірної ціни (Додаток №3, який є невід'ємною частиною цього Договору). Узгоджена ціна продукції включає в собівартість упаковку, транспортні витрати, митні витрати, витрати по страхуванню. Договірна ціна за одиницю продукції, що поставляється за цим Договором, вказана в Протоколі узгодження Договірної ціни №1 (Додаток №1).

За змістом п. 3.1 Договору, постачання продукції здійснюється на умовах: СРТ - м. Нижній Новгород (відповідно до правил ІНКОТЕРМС - 2000) після 100% оплати.

Пунктом 3.2 Договору (в редакції протоколу погодження розбіжностей) визначено, що в період дії Договору кількість і терміни поставки продукції щорічно формуються графіками або специфікаціями, які є невід'ємною частиною Договору при умові зарахування на розрахунковий рахунок постачальника авансу 50% не пізніше ніж за 180 днів до дати поставки продукції.

За домовленістю сторін допускається дострокове відвантаження (п. 3.3 Договору).

У відповідності до п. 6.5 Договору терміном виконання зобов'язань за цим Договором є дата відправки продукції, підтверджена товарно-супровідними документами.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що загальна сума Договору складає 802940,00 доларів США, ПДВ не обкладається. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п.п. 5.1 - 5.3 Договору розрахунки за продукцію за цим Договором здійснюються між замовником та постачальником, виходячи з узгодженого річного постачання, шляхом 100% передоплати в два етапи: аванс 50% протягом 15 банківських днів з дати отримання рахунку на оплату, остаточний розрахунок протягом 15 банківських днів з дати отримання такого повідомлення постачальника про готовність продукції до відвантаження і рахунка на остаточний розрахунок. Комісії банків кореспондентів за проходження платежів оплачуються за рахунок постачальника. Валюта платежу - долари США.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як свідчать обставини справи, протягом дії Договору сторонами було погоджено єдиний Графік поставки, який є Додатком №2 до Договору, відповідно до умов якого протягом 2014 року відповідач (постачальник) зобов'язався здійснити поставку продукції у загальному розмірі 10 шт. у наступні строки:

- 2 шт. у першому кварталі 2014 року;

- 3 шт. у другому кварталі 2014 року;

- 3 шт. у третьому кварталі 2014 року;

- 2 шт. у четвертому кварталі 2014 року.

На виконання умов Договору 26.12.2013 замовник згідно заяви на переказ коштів №149 сплатив на користь постачальника аванс у розмірі 50% - 31695,00 доларів США за Блоки у кількості 3 шт. (2 шт. з першої партії, поставка якої згідно узгодженого сторонами Графіку повинна була бути здійснена у першому кварталі 2014 року, і 1 шт. з другої партії, поставка якої повинна була бути здійснена в другому кварталі 2014 року).

В свою чергу, листом від 11.03.2014 відповідач підтвердив факт отримання 50% авансу і повідомив про поставку продукції у строк не пізніше квітня 2014 року, що відповідало умовам погоджених сторонами строків поставки продукції, які закріплені в Графіку поставки.

Листом від 12.03.2014 відповідач направив Відкритому акціонерному товариству «Нижньоюрківський авіабудівний завод «Сокіл» рахунки для проведення останнім остаточного розрахунку за продукцію - 3 Блоки контролю параметрів БКМ-48.

Згідно заяви на переказ №24 від 28.03.2014 замовник здійснив остаточний розрахунок із відповідачем за продукцію у сумі 31695,00 доларів США.

Таким чином, на виконання умов Договору замовником здійснено 100% передоплати за продукцію - 3 Блоки контролю параметрів БКМ-48 у загальній сумі 63390,00 доларів США, а саме: 50% в розмірі 31695,00 доларів США - 26.12.2013 та решту 50% в розмірі 31695,00 доларів США - 28.03.2014.

Такий стан розрахунків між сторонами відображено у підписаному представниками обох сторін акті звірки від 31.10.2014 та відповідачем не заперечується.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно зі ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Враховуючи приписи ст. 663 Цивільного кодексу України, умови Договору, погоджений сторонами Графік поставки продукції, письмове повідомлення відповідача про строки поставки (лист від 11.03.2014), а також оплату замовником виставлених відповідачем рахунків, поставка продукції повинна була бути здійснена Публічним акціонерним товариством «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» не пізніше квітня 2014 року.

Однак, як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами обумовлена Договором продукція поставлена відповідачем не була, відповідний товар замовнику не передано.

05.10.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією (отримана відповідачем 09.10.2017), в якій вимагав повернути йому сплачену 100% передоплату за недопоставлену продукцію - 3 Блоки контролю параметрів БКМ-48 у загальній сумі 63390,00 доларів США протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії.

Оскільки вказана претензія залишена судом без задоволення, позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача суми попередньої оплати в судовому порядку.

В свою чергу, заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що ним відповідно до умов Договору було виготовлено 3 шт. блоків БКП-48 для поставки у квітні 2014 року. Проте, Блок контролю параметрів БКП-48 (8И3.035.045) є спеціально розробленим для військового літака МиГ-31 та, у відповідності до Посвідчення про реєстрацію №0142/15/2014, виданого Державною службою експортного контролю України, та висновків експертизи щодо ідентифікації товарів, міжнародні передачі яких має намір здійснювати ПАТ «НТК «Електроприлад» (додаток до Посвідчення №2325/12-11 від 27.07.2011), віднесений до товарів військового призначення, а тому експорт відповідного товару потребує отримання дозволу Державної служби експортного контролю України. Листом від 18.02.2014 №511/219 відповідач звернувся до Державної служби експортного контролю України щодо надання Дозволу на експорт продукції у 2014 році за Договором №762/13-16413949 від 18.03.2013. Однак, у зв'язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, такого дозволу Державною службою експортного контролю України видано не було.

Відтак, за твердженням відповідача, неможливість виконання ним своїх зобов'язань щодо поставки обумовленої Договором продукції зумовлена наявністю форс-мажорних обставин, що з огляду на положення п. 8.1 Договору та приписів ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України є підставою для звільнення його від виконання своїх зобов'язань на час дії форс-мажорних обставин, а тому підстави для стягнення на користь позивача суми попередньої оплати за Договором відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За приписами ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю.

Для долучення до матеріалів справи відповідачем надано сертифікат Торгово-промислової палати України №4014, виданий 17.04.2015, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: заборона експорту Публічному акціонерному товариству «Науково-технічний комплекс «Електронприлад», відносно зобов'язання: поставка партії продукції у кількості 3 шт. блоків контролю параметрів БКП-48 згідно специфікації за Договором №762/13/16413949 від 18.03.2013, які привели до неможливості його виконання у встановлений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата виникнення: 27.08.2014, дата закінчення: тривають, дату встановити неможливо.

У п. 8.1 Договору сторони погодили, що в разі виникнення форс-мажорних обставин (дій непереборної сили, які не залежать від волі сторін), а саме: війни, військові дії, блокади, ембарго, інші міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії держав, які унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, пожежі, повені, інші стихійні лиха або сезонні природні явища, сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань на час дії зазначених обставин. У разі, коли дія зазначених обставин триває більше 60 днів, кожна із сторін має право на розірвання Договору і не несе відповідальності за таке розірвання за умови, що вона повідомить про це іншу сторону не пізніше, ніж за 20 днів до розірвання. Достатнім доказом дій форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або Росії. Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови від оплати за роботи, виконані до їх виникнення.

Отже, пунктом 8.1 Договору, на який відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень, встановлено, що сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань саме на час дії форс-мажорних обставин.

У наданому відповідачем сертифікаті Торгово-промислової палати України №4014, датою виникнення обставин непереборної сили визначено 27.08.2014.

В свою чергу, як встановлено судом, обумовлений Договором товар - 3 шт. блоків контролю параметрів БКП-48, мав бути переданий позивачу не пізніше квітня 2014 року, тобто раніше, аніж виникли обставин непереборної сили згідно вищевказаного сертифікату.

Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України існування форс-мажорних обставин станом на момент настання строку поставки відповідного товару відповідачем суду не надано, а відтак, в даному випадку посилання відповідача на положенням п. 8.1 Договору є безпідставним. При цьому, суд відзначає, що сам по собі факт відсутності дозволу Державної служби експортного контролю України на експорт товару (без підтвердження допустимим доказами) не свідчить про існування форс-мажорних обставин в розумінні положень чинного законодавства та умов Договору.

Крім того, безпідставним в даному випадку є посилання відповідача на положення ст.ст. 218, 219 Господарського кодексу, ст. 617 Цивільного кодексу України, оскільки у вказаних нормах мова йде про звільнення від відповідальності за невиконання зобов'язання, а не власне його виконання.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач, одержавши суму попередньої оплати, у встановлений Договором строк не передав позивачу (як покупцю) обумовлений цим договором товар, в силу ч. 2 ст. 293 Цивільного кодексу України у позивача виникло право вимагати повернення сплаченої ним суми попередньої оплати у розмірі 63390,00 доларів США.

Враховуючи, що претензія позивача про повернення суми попередньої оплати була отримана відповідачем 09.10.2017, строк виконання відповідачем зобов'язання по поверненню попередньої оплати станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами відсутності підстав для повернення сплаченої позивачем суми попередньої оплати не доведено.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» передоплати у розмірі 63390,00 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (04116, м.Київ, вулиця В.Василевської, будинок 27/29, ідентифікаційний код 14312134) на користь Акціонерного товариства «Російська літакобудівельна корпорація «МиГ» (Російська Федерація, 125284, м. Москва, 1-й Боткинський проїзд, буд. 7, основний державний реєстраційний номер 844) передоплату у розмірі 63390,00 (шістдесят три тисячі триста дев'яносто) доларів США та судовий збір у розмірі 808 (вісімсот вісім) Євро 48 євроцентів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.03.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова