ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018м. ДніпроСправа № 904/390/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДІН-НАСІННЯ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД", с. Новокурське, Широківський район, Дніпропетровська область

про стягнення 934 278, 97 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДІН-НАСІННЯ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД" (далі - відповідач) про стягнення 588 212,20 грн. - основного боргу, 192 417,90 грн. - 30 % річних, 67 951,70 грн. - пені, 85 697,17 грн. - інфляційних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Договору № 20 від 04.04.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/390/18, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.02.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 р. підготовче засідання відкладено на 06.03.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2018 р.

Представник позивача у судове засідання 19.03.2018 р. не зявився, про причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав, письмовий відзив на позов не надав. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 58).

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце судового слухання, але позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 19.03.2018 р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОДІН-НАСІННЯ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД" (покупець) укладений Договір поставки № 20 (далі - Договір), за умов п. 1.1. якого продавець зобовязується здійснити постачання товарі безпосередньо повязаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції, покупцю/ виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива (далі - товар), який покупець зобовязаний прийняти та оплатити, відповідно до п. 1.2. цього Договору на умовах, що вказуються сторонами в Доповненнях.

Загальна кількість товару, "еквівалент ціни", "погоджений курс", асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що поставляється за даним Договором визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у Доповненнях до нього (п. 1.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору визначено, що покупець зобовязується оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в Доповненнях до цього Договору.

Відповідно до п. 2 Доповнення № 1 до Договору покупець зобовязаний сплатити за отриманий ним товар в такому порядку: - 50 % - 88200,26 грн. покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця на підставі Доповнення та рахунку-фактури попередня оплата; - 50 % - 88200,25 грн. покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця на підставі Доповнення та рахунку-фактури з відстрочкою платежу не пізніше 15 жовтня 2016 року.

Згідно до п. 2 Доповнення № 2 до Договору покупець зобовязаний сплатити за отриманий ним товар в такому порядку: - 30 % - 195288,81 грн. покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця на підставі Доповнення та рахунку-фактури попередня оплата; - 70 % - 455673,89 грн. покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця на підставі Доповнення та рахунку-фактури з відстрочкою платежу не пізніше 15 жовтня 2016 року.

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань з урахуванням Доповнень №№ 1, 2 до Договору з поставки товару відповідачу та факт отримання останнім товару на загальну суму 827 363,20 грн. підтверджується наявними у матеріалах видатковими накладними: № РН-0000084 від 12.04.2016 р. на суму 140 000,00 грн.; № РН-0000149 від 18.05.2016 р. на суму 36400,00 грн. та № РН-0000083 від 12.04.2016 р. на суму 650 962,70 грн., копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 35, 37, 41).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 588 212,20 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 588 212,20 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що за порушення строків оплати товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі п. 7.2. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати пеню в розмірі 67 951,70 грн. (за період з 17.11.2016 р. - по 16.04.2017 р.)

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобовязання, продавець може вимагати від покупця, а останній зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30 % річних від простроченої суми.

За неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань, позивачем відповідно до п. 7.3. Договору нараховано до сплати відповідачу (за період з 16.10.2016 р. - по 17.11.2017 р.) 30 % річних в сумі 192 417,90 грн. та інфляційних в сумі 85 697,17 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 30 % річних та інфляційних , суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 588 212,20 грн. - основного боргу, 192 417,90 грн. - 30 % річних, 67 951,70 грн. - пені, 85 697,17 грн. - інфляційних.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД" (53762, Дніпропетровська область, Широківський район, с. Новокурське, вул. Колгоспна, буд. 26; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДІН-НАСІННЯ" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 80; ) 588 212,20 грн. (п'ятсот вісімдесят вісім тисяч двісті дванадцять грн. 20 коп.) - основного боргу, 192 417,90 грн. (сто дев'яносто дві тисячі чотириста сімнадцять грн. 90 коп.) - 30 % річних, 67 951,70 грн. (шістдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна грн. 70 коп.) - пені, 85 697,17 грн. (вісімдесят п'ять тисяч шістсот дев'яносто сім грн. 17 коп.) - інфляційних, 14 014,18 грн. (чотирнадцять тисяч чотирнадцять грн. 18 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 26.03.2018

Суддя ОСОБА_1

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України 26 березня 2018 р.