Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/1032/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Дубина В.А., представник за довіреністю від 15.01.2018р,

Гуменюк С.В., представник за довіреністю від 15.01.2018р,

Крилов О.О., представник за довіреністю від 03.01.2018р,

Макаров В.О., представник за довіреністю від 09.01.2018р,

від прокуратури: Рудченко М.М., прокурор, посвідчення від 11.01.2016р,

від Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області: Захарко Н.В, представник за

довіреністю від 22.01.2018р,

від Житомирського об'єднаного управління ПФУ в Житомирській області: Леончук К.С.,

представник за довіреністю №19/01 від 02.01.2018р,

від Житомирського міського центру зайнятості: Докиль Н.Б., представник за

довіреністю №3 від 09.01.2018р,

від Приватного підприємства "Авест-А": не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Геліос" (м.Житомир)

до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м.Житомир)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (м.Житомир),

- Житомирського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (м.Житомир),

- Житомирського міського центру зайнятості (м.Житомир),

- Приватного підприємства "Авест-А" (м.Житомир)

про зобов'язання змінити умови правочину.

Приватне підприємство "Виробничо - комерційна фірма "Геліос" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зобов'язання змінити умови правочину.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.05.2017р відмовлено Приватному підприємству "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" у прийнятті вищезазначеної позовної заяви до розгляду виходячи з того, що положеннями ст.39 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013р передбачено виключні підстави для поновлення провадження у справі про банкрутство після його припинення у зв'язку із затвердженням мирової угоди, серед яких відсутня така підстава як заявлення боржником вимоги про зміну умов мирової угоди у зв'язку з істотною зміною обставин, що існували на момент її укладення у справі про банкрутство (т.1, а.с.42-44).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р ухвалу господарського суду Житомирської області від 29.05.2017р залишено без змін (т1, а.с.45-47).

Постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017р постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 29.05.2017р було скасовано, а позовну заяву направлено для розгляду до Господарського суду Житомирської області (т.1, а.с.48-50).

Скасовуючи судові акти першої та апеляційної інстанції та передаючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що Приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" було заявлено позов про зміну умов мирової угоди в окремому позовному провадженні із зазначенням іншої стороною спору відповідача, а не в межах справи про банкрутство ПП "ВКФ "Геліос". Ухвалою господарського суду Житомирської області від 27.11.2017р позовну заяву ПП "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.12.2017р та зобов'язано сторони надати документи необхідні для розгляду справи.

Згідно заяви №05/2-704вих-17 від 14.12.2017р прокуратура Житомирської області вступила у справу для представництва інтересів держави в особі Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (т.1, а.с.63-64).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.12.2017р відкладено розгляд справи на 16.01.2018р.

Господарський суд ухвалою від 16.01.2018р, заслухавши думку учасників процесу та застосувавши при розгляді даної справи нову редакцію ГПК України, яка набрала чинності 15.12.2017р, визначив форму судового процесу як загальне позовне провадження та стадію розгляду справи - підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 29.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.01.2018р залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головне управління ДФС у Житомирській області, Житомирське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Житомирський міський центр зайнятості та Приватне підприємство "Авест-А", у зв'язку з чим, судове засідання відкладено на 12.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.02.2018р, зважаючи на заявлене представником позивача клопотання та з метою надання позивачу можливості забезпечити здійснення повного та професійного судового захисту своїх інтересів, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 23.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.02.2018р закрито підготовче провадження у справі №906/1032/17 та призначено справу до розгляду по суті на 22.03.2018р.

Позивач в судове засідання 22.03.2018р повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином під розписку від 23.02.2018р (т.2, а.с.189).

22.03.2018р на адресу господарського суду Житомирської області від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю з'явитися в судове засідання (т.2, а.с.206).

Присутні в судовому засіданні представники відповідача, третіх осіб та прокурор заперечили проти задоволення зазначеного клопотання представника позивача.

Згідно з пунктом 1 частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Посилаючись на неможливість з'явитися в судове засідання, представником у клопотанні про відкладення розгляду справи не наведено поважності причин неявки в судове засідання. Крім того, як вбачається з даного клопотання в рядку, перед датою клопотання, біля прізвища ОСОБА_11 стоїть риска, яка вказує на те, що дане клопотання підписано не особисто ОСОБА_11

Метою судового представництва є необхідність забезпечення реалізації процесуальних прав осіб, які беруть участь у справі. Про призначення справи до розгляду по суті представники позивача були повідомлені належним чином та завчасно (розписка від 23.02.2018р), тобто, позивач мав час та можливість і для вибору представника своїх інтересів під час розгляду справи, і для реалізації своїх прав як позивача по справі.

Частиною 2 статті 195 ГПК України передбачено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Строк розгляду даної справи сплинув, а тому відкладення розгляду справи в межах строків, визначених ч.2 ст.195 ГПК України не є можливим.

З огляду на наведене, вказане клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Також господарський суд звертає увагу на те, присутній у попередніх засіданнях керівник ПП "ВКФ "Геліос", не був позбавлений права особисто приймати участь в судовому засіданні 22.03.2018р.

Доводи позивача викладені у позовній заяві (т.1, а.с.4-11) та заяві щодо відзиву відповідача на позовну заяву (т.1, а.с.175-179). Зміст вказаних заяв оголошено судом в судовому засіданні 22.03.2018р.

Представники відповідача в судовому засіданні просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву №14-1581/0/2-17 від 14.12.2017р. Посилаючись зокрема на те, що основною метою мирової угоди, яка затверджена ухвалою господарського суду Житомирської області від 31.12.2013р у справі № 7/107"Б" про банкрутство ПП "ВК фірма "Геліос", було врегулювання питання щодо наявної у боржника заборгованості перед кредиторами та припинення провадження по справі про банкрутство. При цьому, представники відповідача зазначили, що пунктом 2.1. розділу 2 додатку 1 до мирової угоди було визначено, що ПП "ВКФ "Геліос" та Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль та/або майнових інтересів спільно діяти для досягнення мети - завершення будівництва та введення у експлуатацію незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: м.Житомир, вул.Народицька, 20 та розподілу збудованого і введеного в експлуатацію будинку у частинах, визначених даним правочином. Також представники відповідача вказали, що позивачем не виконувались належним чином умови затвердженої судом мирової угоди. Крім того, представники відповідача зазначили, що зобов'язання визначені мировою угодою виконані ним повністю, будинок добудований, акти розподілу приміщень боржнику надіслані, які останнім з незрозумілих причин не підписуються, відповідно і житло не приймається, не реалізовується, у зв'язку з чим відсутні будь-які законні підстави для підписання будь-яких додаткових угод з ПП "ВКФ "Геліос" щодо виділення їм ще додаткових З кімнатних квартир (т.1, а.с.67-71).

Представник третьої особи - Житомирського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила у позові відмовити, з підстав вказаних у поясненнях №2260/07 від 09.02.2018р. щодо позову. Зокрема, зазначила, що вимога позивача щодо підписання відповідачем окремого правочину (договору) умови про розподіл часток у об'єкті будівництва, встановивши розподіл часток, змістом якого є збільшення (чи зменшення) частки ПП "ВКФ "Геліос" не відповідає умовам укладеної мирової угоди. Окрім того, вказала, що чинним Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено можливості вносити зміни до мирової угоди, затвердженої господарським судом в межах провадження у справі про банкрутство. Водночас зазначила, що вказаний закон передбачає порядок визнання недійсною або розірвання мирової угоди в межах провадження у справі про банкрутство (т.2, а.с.145-147).

Представник третьої особи - Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила у позові відмовити, з підстав вказаних у письмових поясненнях №146/06-30-10-05 від 22.02.2018р. Зокрема, вказала, що відповідачем зобов'язання, визначені вказаною мировою угодою, виконані повністю: будинок добудований, акти розподілу приміщень боржника надіслані ПП "Виробничо - комерційна фірма "Геліос". Натомість, ПП "Виробничо - комерційна фірма "Геліос", в порушення ст.610 Цивільного кодексу України, не виконує умови, визначені змістом зобов'язання. Також повідомила, що станом на 22.02.2018р податкова заборгованість у зв'язку з повним ігноруванням позивачем виконання умов мирової угоди, перед бюджетом складає 1003206,93грн, кредиторські вимоги Житомирської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області в сумі 665441,22грн основного боргу, суми в розмірі 337765,71грн штрафу та пені не погашені (т.2, а.с.181-182).

Представник третьої особи - Житомирського міського центру зайнятості в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила у позові відмовити, з підстав наведених відповідачем.

Прокурор в судовому засідання проти позову заперечив, просив у позові відмовити, з підстав вказаних у письмових поясненнях №05/2-28вих-18 від 15.01.2018р. Зокрема, зазначив, що Північним регіональним управлінням зобов'язання, визначені мировою угодою, виконані повністю, будинок добудований, акти розподілу приміщень боржнику надіслані, однак останнім не підписуються, відповідно і житло не приймається, а тому відсутні будь-які підстави для укладення додаткових угод з ПП "ВКФ "Геліос" щодо виділення ще додаткових 3 трикімнатних квартир. Крім того, додав, що на сьогоднішній день будинок повністю заселений військовослужбовцями та членами їх сімей, переважну більшість, яких становлять учасники бойових дій, усі квартири розподілені, про що отримано відповідні ордери. Також, вказав, що залишається лише незаселеною та площа, яка належить ПП "ВКФ "Геліос", яке, в свою чергу, приймати вказані приміщення відмовляється (т.1, а.с.142-146).

Третя особа - ПП "Авест-А" свого представника в судове засідання не направила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників відповідача, третіх осіб та прокурора, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала справа №7/107"Б" про банкрутство Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Геліос".

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 31.12.2013 у справі №7/107"Б" за заявою Державної податкової інспекції у м.Житомирі до боржника Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" про визнання банкрутом затверджено мирову угоду від 26.12.2013 (далі за текстом - мирова угода), укладену між кредиторами та Приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" та погоджену Адміністрацією Державної прикордонної служби України 27.12.2013. Провадження у справі №7/107 "Б" припинено (т.1, а.с.232-274).

Згідно п.1.1 мирової угоди, боржник Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Геліос", скорочене найменування - ПП "ВКФ "Геліос" в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Вознякевич Н.І., яка діє на підставі ухвали господарського суду Житомирської області від 02.12.2010р. у справі №7/107-б та свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1099 від 12.06.2013 року та кредитори боржника, вимоги яких визнано судом відповідно до ухвали господарського суду Житомирської області від 10.02.2005 р. у справі №7/107 "Б", в особі голови комітету кредиторів Катеринчука О.М., який діє на підставі протоколу комітету кредиторів №2 від 14.02.2005 року та доручення Житомирської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області, третя сторона, Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України, в особі начальника управління Токового І.Б., який діє на підставі прав за посадою, уклади мирову угоду у справі №7/107 "Б" про банкрутство боржника Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Геліос", порушеній Господарським судом Житомирської області 22.06.2004 за заявою Державної податкової інспекції у м.Житомирі, правонаступником якої є Житомирська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області та постанови Господарського суду Житомирської області про визнання банкрутом від 18 лютого 2005 року, з метою розрахунків з кредиторами та відновлення платоспроможності боржника на умовах та в порядку, визначених цією мировою угодою.

Мирова угода укладається щодо вимог, включених до реєстру вимог кредиторів боржника та поточних кредиторів боржника на загальну суму 1 067 242,13грн, а саме:

вимог кредиторів другої черги на загальну суму 16730,41грн:

Управління Пенсійного Фонду України у м.Житомирі на суму 16 243,78грн, Житомирського міського центру зайнятості на суму 486,63грн;

вимог третьої черги на загальну суму 665 441,22грн:

Житомирської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на суму 665 441,22грн;

вимог четвертої черги на загальну суму 46 741,72грн:

УПФУ у м. Житомирі на суму 73,08грн;

вимог Приватного підприємства "Авест-А" (м. Житомир) на суму 46 668,64грн;

вимоги п'ятої черги відсутні;

вимог шостої черги (штрафи, пені) на загальну суму 338 328,78грн:

Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області на суму 337 765,71грн, УПФУ в м. Житомирі на суму 563,07грн (п. 2.1. мирової угоди)

Пунктом 2.2 мирової угоди сторони передбачили, що боржнику надається відстрочка в погашенні кредиторських вимог на 1095 днів (3 роки) з дня затвердження господарським судом Житомирської області мирової угоди; після завершення відстрочки боржник погашає кредиторські вимоги в повному обсязі, відповідно черговості задоволення вимог кредиторів, визначеної Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Погашення кредиторських вимог відбувається за рахунок реалізації майна, визначеного п. 3.1. мирової угоди з врахуванням додатку №1, яким забезпечується організація та проведення добудови і введення в експлуатацію частини незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Народицькій, 20 у м. Житомирі, згідно з чинним законодавством. Погашення кредиторських вимог здійснюється боржником шляхом перерахування коштів на відповідні рахунки у встановленому законом порядку (п.2.4 мирової угоди).

У пункті 3.1. мирової угоди передбачено, що на момент укладання мирової угоди ліквідаційна маса боржника (частина незавершеного будівництвом житлового будинку по вул.Народицькій, 20 у м. Житомир), складається із частини цокольного приміщення загальною площею 300,36кв.м. та частини незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 606,91кв.м.

Згідно з проектною документацією планується будівництво 10-ти поверхового житлового будинку на 44 квартири з цокольним поверхом загальною площею 3640,45кв.м.

Відповідно до п.3.2. мирової угоди, з метою погашення кредиторських вимог боржника третя особа - Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України зобов'язується добудувати та ввести в експлуатацію незавершений будівництвом житловий будинок по вул. Народицькій, 20 у м.Житомирі, оформити право власності на добудоване майно, визначене у п.3.1 мирової угоди, з врахуванням п.3.13 додатку №1, що є невід'ємною частиною даної мирової угоди.

У пункті 3.2.1. мирової угоди передбачено, що після завершення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку по вул.Народицькій, 20 у м.Житомирі, боржник зобов'язується реалізувати майно, включене в ліквідаційну масу, а кошти, одержані від реалізації спрямувати виключно на погашення кредиторських вимог згідно черговості задоволення вимог кредиторів, визначеною Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п.2.1 цієї мирової угоди.

Пунктом 3.2.2. мирової угоди, на боржника покладається обов'язок здійснити реалізацію добудованого майна, включеного в ліквідаційну масу, визначеного у п. 3.1 мирової угоди з врахуванням додатку №1, за ринковою вартістю, діючою на час продажу, з спрямуванням отриманих коштів в рахунок погашення кредиторських вимог.

Заходи, передбачені пунктом 3.2, в повному обсязі, боржник зобов`язується здійснити не пізніше 1095 днів (3 роки) і 120 днів, з дня затвердження Господарським судом Житомирської області цієї мирової угоди. Боржник вправі здійснювати часткові та остаточні розрахунки з кредиторами достроково, за умови, що такі дії не порушуватимуть встановленої черговості погашення заборгованості, прав та інтересів жодної із сторін (п.п. 3.3, 3.4 мирової угоди).

Матеріалами справи встановлено, що до мирової угоди сторонами укладено додаток №1 до мирової угоди у справі № 7/107 "Б" про банкрутство боржника Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" (далі за текстом - додаток) (т.1, а.с.235-237).

Згідно п.1.1. додатку, Адміністрація Державної прикордонної служби України, якій належить право спільної часткової власності на матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва об'єкта незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Народицькій, 20 у м. Житомирі на суму 3938239,40грн (згідно з рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.05.2009 у справі №2/214-НМ). Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України, якому належить право спільної часткової власності на матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва об'єкта незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Народицькій, 20 у м.Житомирі на суму 116333,78грн. (згідно з постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.11.2012 у справі №4/5007/35/12), на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.06.2013 р. №125 "Про передачу дебіторської заборгованості та організацію виконання функцій замовника" (додаток 1.3) до моменту укладення цього додатку № 1 передали, а Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України прийняло у власність матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва об'єкта незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Народицькій, 20 в м.Житомирі у сумах, відповідно, 3 926 526,40 грн. та 116 333,78 грн., загальною сумою 4 042 860,18 грн. (додаток 1.4).

Сторонами за цим додатком №1 є: Боржник Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" (9), в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Вознякевич Н.І., яка діє на підставі ухвали господарського суду від 02.12.2010 у справі №7/107 "Б" та Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1099 від 12.06.2013 року (додаток 1.5) та Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України (), в особі начальника управління Токового І.Б., який дії на підставі прав за посадою (додаток 1.6) (п.1.2. додатку).

У пункті 1.3. додатку сторони передбачили, що на час укладення даного додатку №1, ПП ВКФ "Геліос" на праві власності належать частина матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва об'єкта незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Народицькій, 20 у м. Житомирі та які увійшли до ліквідаційної маси при розгляді справи №7/107 "Б", а саме з яких складається цокольне приміщення загальною площею 300,36кв.м. та частина незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 606,91кв.м., а також належать права замовника будівництва згідно із розпорядженням Житомирської обласної державної адміністрації № 512 від 19.07.2001, які відновлюються після затвердження мирової угоди.

Згідно проектної документації планується будівництво 10-ти поверхового житлового будинку на 44 квартири загальною площею 3271,68кв.м. з цокольним поверхом загальною площею 368,77 кв. м. (п. 1.4. додатку).

Сторони за цим правочином зобов'язуються, шляхом об'єднання своїх зусиль та/або майна та/або майнових прав чи інтересів, спільно діяти для досягнення мети - завершення будівництва й введення у експлуатацію незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Народицькій, 20 в м. Житомирі (далі по тексту - об'єкт) та розподілу збудованого і введеного в експлуатацію будинку у частках, визначених цим правочином(п.2.1 додатку).

Пунктом 2.2. додатку передбачено, що боржник Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" та Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України зобов'язуються здійснити заходи, спрямовані на завершення будівництва об'єкту по вул. Народицькій, 20 у м. Житомирі та забезпечити введення його в експлуатацію, відповідно до чинного законодавства, у строк, що не має перевищувати 2 (два) роки і десять місяців з дня затвердження господарським судом мирової угоди у справі №7/107"Б".

Згідно п. 2.3 додатку, мета даного правочину вважатиметься досягнутою із моменту підписання сторонами акту розподілу об`єкту (збудованих приміщень у завершеному будівництвом об`єкті) та введення в експлуатацію житлового будинку.

У пункті 3.1. додатку, сторони домовились про те, що вчинення дій, спрямованих на виконання даного правочину, доручають Північному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України, яке має право діяти від імені сторін, але виключно в межах предмету даного правочину.

На період дії даного правочину Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України отримує повне право виконання функцій замовника будівництва об'єкту. Ведення обліку результатів та звітів, пов'язаних з виконанням даного правочину покладається на Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України. Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України зобов'язується оформити право на земельну ділянку площею 0,51 га, на якій знаходиться об'єкт будівництва, у встановленому законом порядку та у встановлені чинним законодавством терміни від дня затвердження мирової угоди ухвалою суду (п.п.3.2., 3.3.,3.4. додатку).

Пунктом 3.5 додатку, передбачений обов`язок Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, а саме: - невідкладно на вимогу іншої сторони надавати інформацію про хід виконання даного договору; - забезпечити одержання необхідних дозволів та документації для своєчасного завершення будівництва; - організовувати належним чином здійснення будівництва; - здійснювати контроль за ходом виконання робіт; - власними та залученими силами виконати комплекс дій, пов`язаних із досягненням мети даного правочину - завершення будівництва в повному об`ємі та прийняття об`єкту у експлуатації не пізніше, ніж через 2 роки та 10 місяців; - здійснити повне фінансування процесу завершення будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку; - після введення в експлуатацію житлового будинку передати на баланс частину майна, що належить ПП ВКФ "Геліос".

Згідно пункту 3.6. додатку, боржник зобов'язується: - передати за актом приймання - передавання Північному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України об'єкт протягом 1 (одного) календарного місяця після затвердження мирової угоди ухвалою господарського суду; - надати іншій стороні необхідну документацію на об'єкт, яка наявна на час укладення даного правочину та необхідна для виконання обов'язків, передбачених п. 3.6 правочину; - передати права забудовника, які будуть відновлені після укладення мирової угоди; - зобов'язаний сприяти у виконанні даного правочину, при необхідності брати участь спільно в одержанні необхідних документів для здійснення будівництва.

Пунктом 3.8 додатку сторони погодили, що об'єкт, після завершення будівництва та введення у експлуатацію, є спільною частковою власністю ПП ВКФ "Геліос" та Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Кожна із сторін не вправі розпоряджатись своєю часткою без згоди іншої сторони до підписання акту розподілу об'єкту (п. 3.9. додатку).

У пункті 3.10 додатку сторонами передбачено, що після завершення будівництва ПП ВКФ "Геліос" спільно з Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України зобов'язані забезпечити прийняття об'єкту у експлуатацію та зобов`язаний відчужити належну йому частку об'єкту, спрямувавши одержані кошти виключно на погашення заборгованості перед кредиторами, визначеними у мировій угоді у справі № 7/107 "Б". При відчуженні свого майна ПП ВКФ "Геліос" зобов'язаний розрахунки за відповідним договором проводити лише шляхом одержання коштів у безготівковому порядку. Перебіг строку погашення заборгованості перед названими кредиторами розпочинається не пізніше ніж через три роки і 90 (дев'яносто) днів після затвердження мирової угоди у справі № 7/107"Б".

Згідно з пункту 3.11. додатку, після завершення будівництва та введення об'єкту у експлуатацію, сторони зобов'язані підписати Акт розподілу об'єкту у частках, визначених даним правочином. Після підписання даного акту об'єкт належить сторонам на праві спільної часткової власності із визначеними даним правочином, частками. Кожна із сторін вправі володіти та розпоряджатись своєю часткою на власний розсуд, виходячи із режиму спільної часткової власності.

Відповідно до пункту 3.12. додатку, ПП ВКФ "Геліос" відступає своє право на частину об'єкту загальною площею 460,41кв.м, а Північне регіональне управління Державної прикордонної служби проводить фінансування будівництва частини площі 446,86кв.м., яка залишається за ПП ВКФ "Геліос".

За домовленістю сторін частки у об'єкті після ведення його в експлуатацію розподіляються таким чином: - Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України є власником 42 (сорока двох квартир) загальною площею 3193,59кв.м. та частини цокольного приміщення загальною площею 68,41кв.м.; - ПП ВКФ "Геліос" є власником приміщень цокольного поверху загальною площею 300,36кв.м. та 2 (двох) трикімнатних квартир загальною площею 146,50кв.м.

Протягом одного місяця після завершення будівництва, ПП ВКФ "Геліос" та Північне регіональне управління Державної прикордонної служби зобов'язані оформити право власності на об'єкт відповідно до часток зазначених у п. 3.12 Додатку №1 (п.13.3 додатку).

Поряд з цим, судом також встановлено, що відповідно декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-Ш категорії складності, а саме: 60-квартирний житловий будинок за адресою: Житомирська область, Житомирський район, територія Оліївської сільської ради, за межами населених пунктів, житловий масив "Народицький", об`єкт нерухомого майна №1, дата закінчення будівництва 05.05.2017, строк введення об`єкта (черги, пускового комплексу) в експлуатацію - травень 2017 року (п. 12 декларації). На об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, у тому числі щодо доступності для маломобільних груп населення (п.17 декларації). Дана декларація зареєстрована у Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області 11.05.2017 р. за №ЖТ20 (т.1,а.с.73-79).

Матеріалами справи встановлено, що листом №74-615/0/2-17 від 12.05.2017 Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України у зв`язку з завершенням робіт та введенням в експлуатацію об`єкту: "Будівництво багатоповерхового житлового будинку на території Оліївської сільської ради Житомирського району (по вул. Народицькій, 20 в м.Житомирі)" на виконання умов мирової угоди у справі №7/107 "Б" про банкрутство боржника ПП "ВКФ "Геліос" від 26.12.2013 направлено на адресу відповідача для розгляду та підписання акт розподілу збудованого і введеного в експлуатацію об`єкту: "Будівництво багатоповерхового житлового будинку на території Оліївської сільської ради Житомирського району (по вул. Народицькій, 20 в м.Житомирі)" (т.1, а.с.88-92).

В акті розподілу збудованого і введеного в експлуатацію об`єкту: «Будівництво багатоповерхового житлового будинку на території Оліївської сільської ради Житомирського району (по вул. Народицькій, 20 в м.Житомирі)", зазначене наступне.

Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України (інд. код 23311352), в особі начальника управління Курнікова Валерія Валерійовича, який діє на підставі прав за посадою, далі "Третя сторона" та Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" (інд.код 22049099), в особі директора Борисенка Віктора Костянтиновича, далі "Боржник", в подальшому сторони, у зв'язку з введенням в експлуатацію (декларація про готовність об'єкту до експлуатації №ЖТ 20 від 11.05.2017р.) на виконання умов Мирової угоди у справі №7/107 "Б" про банкрутство боржника Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" від 27.12.2013р., склали цей акт про розподіл часток у багатоповерховому житловому будинку на території Оліївської сільської ради Житомирського району (по вул. Народицькій, 20 в м. Житомирі) наступним чином:

Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України (інд. код 23311352) є власником 58 (п'ятдесяти восьми) квартир загальною площею 3524,2кв.м., із яких: трикімнатних - 34 (тридцять чотири) квартири №№ 1, 2,3, 6, 7,8,11, 12,13, 16,17, 18, 21,22,23,26,27,28, 31,32, 33, 36, 37, 38, 41, 42, 43, 48, 51, 52, 53, 56, 57, 58 загальною площею 2616,9кв.м., однокімнатних - 24 (двадцять чотири) квартири №№ 4, 5, 9, 10, 14, 15, 19, 20, 24, 25, 29, 30, 34, 35, 39, 40, 44, 45, 49, 50, 54, 55, 59, 60 загальною площею 907,3кв.м., вбудованих приміщень цокольного поверху разом з місцями загального користування загальною площею 170,4кв.м., приміщень індивідуального теплового пункту та насосної загальною площею 32,7кв.м., приміщень технічного поверху разом з місцями загального користування загальною площею 272,6кв.м., приміщень трансформаторної підстанції загальною площею 52,5кв.м.

Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" (інд. код 22049099) є власником: 2 (двох) трикімнатних квартир №№ 46,47 загальною площею 154,5кв.м., приміщень цокольного поверху загальною площею 225,0кв.м. та приміщень технічного поверху загальною площею 73,8кв.м. Внутрішні опоряджувальні роботи виконані у відповідності до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 11.01.2014р. №2 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2014р. за №160/24937.

Згідно п.5 акт розподілу часток складений з метою подальшого оформлення права власності на належні їм частки.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з паспорта об'єкта йому стало відомо, що відповідач є замовником будівництва 60-ти квартирного 12-ти поверхового односекційного житлового будинку загальною площею - 4047,68кв.м. При цьому, згідно п.3.1 мирової угоди сторонами було погоджено будівництво саме 10-ти поверхового житлового будинку на 44 квартири з цокольним поверхом загальною площею 364045кв.м. Розподіл часток, який визначений у п.3.12 додатку №1 до мирової угоди (Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України є власником 42 квартир загальною площею 3193,59кв.м. та частини цокольного приміщення загальною площею 68,41кв.м.; ПП ВКФ "Геліос" є власником приміщень цокольного приміщення загальною площею 300,36кв.м. та 2-х трикімнатних квартир загальною площею 145,50кв.м.), був здійснений сторонами на дату укладення мирової угоди, виходячи саме з проектних даних, які чітко зафіксовані у п.3.1 мирової угоди. Вказує, що з незрозумілих причин, без погодження з позивачем, який у відповідності до п.1.3, п.3.8, п.3.11 мирової угоди, є співвласником об'єкту будівництва, Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України, як контрагент вказаних вище договірних відносин, в односторонньому порядку змінило проект будівництва за адресою: м.Житомир, вул.Народицька, 20 збільшивши площу будівництва та кількість квартир, що зумовило невиконання відповідачем строків здійснення будівництва.

Вказує, що враховуючи наведене, ПП ВКФ "Геліос" було надіслало відповідачу пропозицію за вих.№17-7 від 17.02.2017р про укладення правочину (договору) про розподіл часток, в якій відповідачу було запропоновано змінити, шляхом підписання окремого правочину (договору) між регіональним Управлінням Державної прикордонної служби України та Приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Геліос", положення про розподіл часток у об'єкті за адресою: м.Житомир, вул. Народицька, 20, замовником будівництва якого є Північне регіональне Державної прикордонної служби України, що визначені у п. 3.12 Додатку №1 до мирової угоди, виклавши відповідні положення у наступній редакції: ПП "ВКФ "Геліос" відступає своє право на частину незавершеного будівництва житлового будинку загальною площею 460,41кв.м., а Північне регіональне управління Державної прикордонної служби проводить фінансування будівництва частини площі 446,86кв.м., яка залишається за ПП "ВКФ "Геліос".

Позивач зазначає, що на вищевказану пропозицію відповідач листом за вих.№74-278/0/2-17 від 02.03.2017р відповів відмовою та зазначив, що Північне регіональне управління Державної прикордонної України дотримується затвердженої судом умов мирової угоди у справі №7/107"Б" про банкрутство.

Оскільки, на думку позивача, відбулась істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.12.2013р, а саме суттєво змінена конфігурація та площа об'єкту будівництва, позивач просить зобов'язати відповідача змінити шляхом підписання окремого правочину (договору) в редакції, запропонованій позивачем, між Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України та ПП "Виробничо-комерційна фірма "Геліос", умови про розподіл часток у об'єкті будівництва за адресою: м.Житомир, вул. Народицька, 20, замовником будівництва якого є Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України, що визначені у п.3.12 Додатку №1 до мирової угоди, встановивши наступний розподіл часток між сторонами:

- ПП "ВКФ "Геліос" відступає своє право на частину незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 460,41кв.м., а Північне регіональне управління Державної прикордонної служби проводить фінансування будівництва частини площі 446, 86кв.м., яка залишається за ПП "ВКФ "Геліос";

частки в об'єкті розподіляються таким чином:

- Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України є власником 55 (п'ятдесяти п'яти квартир) та частини цокольного приміщення загальною площею 68,41кв.м.;

- ПП "ВКФ "Геліос" є власником приміщень цокольного поверху загальною площею 300,36кв.м. та 5 (п'яти) трикімнатних квартир.

Відмова у підписанні відповідачем вищевказаної пропозиції внести відповідні зміни до мирової угоди у справі №7/107"Б", шляхом підписання окремого правочину в редакції позивача з доданим проектом договору, стала підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи документи господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" не підлягають задоволенню, враховуючи таке.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 2 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Кожна особа, згідно з ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Норми статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України розкривають зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно з ч.2 ст.16 ЦК України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами частини 2 статті 20 ГК України передбачено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Вважаючи свої права порушеними, позивач зобов'язаний обрати спосіб захисту порушеного права, що відповідає зазначеним нормам законодавства.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором (ч.2 ст.188 ГК України).

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч.3 ст.188 ГК України).

У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч.4 ст.188 ГК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги про зобов'язання змінити умови правочину позивач посилається на приписи ч.2 ст.652 ЦК України.

Згідно з ст.652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Одночасна наявність даних умов є обов'язковим чинником, який надає право суду змінити умови договору на вимогу зацікавленої сторони.

У даному випадку, ПП "Виробничо-комерційна фірма "Геліос" обрало спосіб захисту свого порушеного права шляхом звернення з позовом у позовному провадженні про зобов'язання змінити умови правочину, а саме: внести зміни до мирової угоди від 26.12.2013р, укладеної між боржником і кредиторами та погодженої Адміністрацією Державної прикордонної служби України 27.12.2013р, затвердженої ухвалою від 31.12.2013р Господарського суду Житомирської області у справі №7/107"Б" про банкрутство боржника ПП "ВК фірма "Геліос".

За своєю правовою природою укладена між сторонами мирова угода поєднує в собі відносини не тільки матеріального, але й процесуального права, оскільки така угода була затверджена судом у справі №7/107"Б" про банкрутство ПП "ВКФ "Геліос".

Відповідно до частин 1-4 статті 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла на момент затвердження мирової угоди), під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. У процедурі розпорядження майном боржника мирову угоду може бути укладено лише після виявлення всіх кредиторів і затвердження господарським судом реєстру вимог кредиторів. Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди. Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її.

Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг (ч.2 ст.37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Мирова угода від 27.12.2013р, затверджена ухвалою від 31.12.2013р Господарського суду Житомирської області у справі №7/107"Б" про банкрутство боржника ПП "ВК фірма "Геліос", була перевірена судом на предмет відповідності її чинному законодавству з дотриманням всіх необхідних вимог передбачених розділом 5 "Мирова угода" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції на момент затвердження вказаної мирової угоди).

Варто зазначити, що укладенню вказаної мирової угоди передувало її схвалення на засіданні комітетом кредиторів з прийняттям відповідного рішення, оформленого протоколом засідання комітету кредиторів боржника від 26.12.2013р.

Головною підставою для затвердження судом мирової угоди є обов'язкова необхідність наявності спільної домовленості між кредиторами та боржником щодо розстрочки, відстрочки, списання визнаних судом кредиторських вимог тощо. Така домовленість оформлюється у спільному підписаному сторонами документі - мировій угоді.

Таким чином, мирова угода від 26.12.2013р за своєю правовою природою є багатостороннім правочином, який укладено між боржником і кредиторами на умовах, погоджених сторонами.

Слід зазначити, що норми чинного законодавства, у тому числі Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Господарський процесуальний кодекс України не містять положень щодо можливості внесення змін до затвердженої судом мирової угоди у справі про банкрутство в порядку позовного провадження.

Оскільки затвердження мирової угоди відбувалося в судовій процедурі у справі про банкрутство, у відповідності до ст.4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Закону України від 22.12.2011 №4212-VI), цим же законом врегульований механізм її розірвання або визнання недійсною.

Виходячи з особливостей такої підстави для припинення провадження у справі як затвердження мирової угоди у справі про банкрутство, винесення відповідної ухвали має свої специфічні правові наслідки.

Вимога про зміну умов правочину, в даному випадку мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.12.2013р у справі №7/107"Б" про банкрутство ПП "ВК фірма "Геліос", не підлягає задоволенню в порядку позовного провадження, оскільки це призведе як до зміни наслідків самого правочину, так і до порушення норм процесуального права, що буде свідчити про втручання суду в процес укладення мирової угоди, а це є неприпустимим.

Тому позивач помилково розглядає мирову угоду як звичайний правочин, адже найважливішим у зв'язку з затвердженням мирової угоди в межах справи про банкрутство є те, що провадження у справі припиняється, що є головною ідеєю законодавця для надання можливості підприємству боржнику вийти із скрутного фінансового становища, в тому числі погасити заборгованість перед кредиторами.

На підставі ст. ст. 73, 74, 86 ГПК України позивач не довів обґрунтованість позову та відповідність обраного ним способу захисту нормам чинного законодавства, які регулюють спірні відносини.

Враховуючи вище викладене, у задоволенні позову суд відмовляє.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.04.18

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2 - позивачу (рек.з пов.),

3 - відповідачу (рек.з пов.),

4 - прокуратурі Житомирської області,

5 - Житомирській об'єднаній ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області (10014, Житомирська область, м. Житомир, Майдан Перемоги, 2) (рек.з пов.),

6 - Житомирському об'єднаному управлінню ПФУ в Житомирській області (10003, Житомирська область, м.Житомир, вул. Перемоги, 55) (рек.з пов.),

7 - Житомирському міському центру зайнятості (10005, Житомирська область, м. Житомир, вул. Чуднівська, 110) (рек.з пов.),

8 - Приватному підприємству "Авест-А" (10008, Житомирська область, м. Житомир, вул. Московська, 2) (рек.з пов.).