ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018м. ДніпроСправа № 904/10410/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради", м. Дніпро

про визнання недійсним рахунок № 94422 від 08.11.2017 р. та визнання недійсним акту-рахунку № 101693 від 30.11.2017 р.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність №26/11-14 від 02.01.2018р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати недійсним рахунок № 94422 від 08.11.2017 р. пред'явлений Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" Товариству з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" на суму 103 555,45 грн. , в т.ч. ПДВ - 20 %;

- визнати недійсним Акт-рахунок № 101693 від 30.11.2017 р. пред'явлений Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" Товариству з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" на суму 103 555,45 грн. , в т.ч. ПДВ - 20 %.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2017 р. відкрито провадження у справі № 904/10410/17, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.01.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 13.02.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2018 р. розгляд справи відкладено на 15.03.2018 р.

Представник позивача у судові засідання 13.02.2018 р., 27.02.2018 р. та 15.03.2018 р. не зявився, до суду надав відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях щодо відповіді на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.03.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача (25.01.2018 р.) та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" (абонент) та Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (далі - водоканал) та укладено Договір №13406 на надання послуг з централізованого питного водопостачання і водовідведення, за умовами п.2.1. якого водоканал зобов'язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а абонент зобовязується оплачувати послуги у в порядку і на умовах, визначених Договором та діючим законодавством (надалі - Договір).

18 вересня 2017 року Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" проведено перевірку дотримання вимог "Правил приймання стічних вод підприємств у міську систему каналізації" Товариством з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" шляхом відбору проб стічних вод підприємства, про що складено відповідний Акт (а.с. 23).

03 жовтня 2017 р. позивачем отримано лист відповідача (вих. № 11674/2414 від 28.09.17 р.) "Про результати лабораторних досліджень", яким позивачу направлено результати лабораторних досліджень показників складу та властивостей стічних вод підприємства, відібраних 18 вересня 2017 року за адресою: вул.Люблянська, 6, та повідомлено, що "встановлено перевищення допустимих концентрацій по завислим речовинам, азоту амонійного, ортофосфатам, нафтопродуктам, залізу, ХСК та БСК5 у стічній воді підприємства і після формування рахунку за послуги водозбуту та водовідведення за місяць, у якому були відібрані проби стічної води, підприємству буде нарахована та пред'явлена плата за скид наднормативних забруднень".

25 жовтня 2017 року відповідач своїм листом (вих. № 12380/2414 від 17.10.2017р.) повідомив ТОВ "Генезіс-Україна Інжинірінг" про те, що абоненту буде пред'явлена плата за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями в сумі 103 555,45 грн., оскільки підприємством "систематично порушується п. 8.6. "Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у системі каналізації м.Дніпропетровська", затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 р. №129" (надалі - Правила приймання) і тому "КП "Дніпроводоканал" має право нараховувати плату підприємствам за скид понаднормативних забруднень з урахуванням обсягу стічних вод за три місяці (місяць, у якому відібрана проба і двох попередніх місяців) ".

При цьому будь-яких роз'яснень чи обґрунтувань стосовно того, у чому ж саме полягає "систематичне порушення п.8.6. Правил" абонентом водоканал не навів, а лише додав до свого листа Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за липень, серпень, вересень 2017 р. на 1 аркуші, згідно якого не вбачається систематичності чи будь-якого порушення Абонентом саме п.8.6. Правил, на чому наполягав Відповідач в обґрунтування суми нарахованої плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями.

Не містить такого обґрунтування чи будь-яких пояснень з цього приводу і відповідь водоканалу (вих. № 13893/2414 від 24.11.2017 р.), яку отримано на лист абонента (вих.№01/15-11-17 від 15.11.2017р.).

06 грудня 2017 року позивачем отримано під розписку від водоканалу Акт-рахунок №101693 від 30.11.2017 р. приймання надання послуг згідно Договору №13406 від 25.02.2015 р., який містить інформацію щодо оплати за послуги питного централізованого водопостачання в об'ємі 190 куб.м., централізованого водовідведення в об'ємі 190 куб.м. - всього на суму 2 389,44 грн., а також інформацію про заборгованість підприємства станом на 01.11.2017 р. за перевищення допустимих концентрацій у розмірі 103 555,45 грн.

До зазначеного Акту-рахунку додано "Роз'яснення до Акту - рахунку приймання наданих послуг №101693 від 30.11.2017 р." щодо оплати послуг за водопостачання та водовідведення у розмірі 2 389,44 грн., а також Рахунок №94422 від 08.11.2017 р. за скид понаднормативних забруднень на суму 103 555,45 грн.

Тобто, водоканалом в Акті-рахунку №101693 встановлена заборгованість за підприємством станом на 01.11.2017 р. у розмірі 103 555,45 грн.

З урахуванням нарахуванням відповідача, яке міститься у Рахунку №94422 від 08.11.2017 р. за скид понаднормативних забруднень на суму 103 555,45 грн., а також з Інформацією про заборгованість станом на 01.11.2017 р. у розмірі 103 555,45 грн., яка міститься у Акті-рахунку №101693 від 30.11.2017 р., позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними як Рахунок №94422 від 08.11.2017 р. так і Акт-рахунок №101693 від 30.11.2017 р. в частині Інформації про заборгованість у сумі 103 555,45 грн., що є причиною виникнення спору.

Згідно п. 8.6. Правил приймання плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, в якому було зафіксовано перевищення ДК. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

Проте, водоканалом не наведено жодних правових підстав до нарахування підприємству плати за скид понаднормативних забруднень за три місяця; не повідомлено, про яку саме "систематичність порушення" йде мова, як і не доведено самого факту повторного перевищення ДК забруднюючих речовин відповідно до вимог п.8.6. Правил приймання, оскільки відсутній факт первинного (попереднього) перевищення ДК забруднюючих речовин підприємством, встановлений відповідно до процедури, визначеної чинним законодавством.

Так, відповідно до п.7.11. Правил приймання та п.2.1. Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємства (далі - Інструкція), з метою контролю стічних вод підприємства водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Згідно п. 7.12 Правил та п.п.2.4., 2.7. Інструкції, відбір проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу у присутності відповідальних представників підприємств, що фіксується у актах, які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства. Такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення ДК).

Факти виявлених порушень (первинних і повторних) повинні бути зафіксовані в результаті відбору та аналізу разових (контрольних) проб, виконаних представниками водоканалу, які оформлюються відповідними Актами.

Згідно п. 7.22 Правил, при виявленні перевищення ДК забруднюючих речовин, встановлених Правилами приймання та договором, водоканал у 15-денний строк після закінчення аналізу направляє підприємству лист-повідомлення про перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, а також листом-попередженням розрахунок плати за скид стічних вод.

Таким чином, фіксування порушень ДК забруднюючих речовин (як первинних так і повторних) має відбуватися водоканалом за відповідною процедурою, визначеною законодавством.

На противагу вимогам, зазначеним вище, відподвідачем не здійснено перевірки дотримання Правил приймання позивачем, результатом якої б стало фіксування (встановлення) первинного порушення ним ДК забруднюючих речовин (до 18.09.2017 р.). Відсутня інформація про таку перевірку, відбір проб стічних вод, складення відповідних актів, проведення лабораторних вимірювань водоканалом і встановлення порушень і в самому листі водоканалу від 17.10.2017 р.

Крім того, водоканалом, у відношенні "первинного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин", відповідно до п.7.22 Правил приймання не здійснювалося будь-яких направлень на адресу позивача листів-повідомлень про таке перевищення у стічних водах та протоколів вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, а також не направлявся лист-попередження розрахунку плати за скид стічних вод.

Натомість, 03.10.2017 р. позивачем отримано попереднього листа відповідача (вих. № 11674/2424 від 28.09.2017 р.), згідно якого останній повідомив про встановлення перевищення ДК забруднюючих речовин у стічній воді підприємства в результаті відбору проб 18.09.2017 року та здійснення нарахування та пред'явлення плати за скид понаднормативних забруднень після формування рахунку за послуги водозбуту та водовідведення за місяць.

Будь-якої інформації про те, що дане перевищення ДЗК є повторним зазначений лист водоканалу також не містив.

Враховуючи, що нарахування відповідачем плати за скид понаднормативних забруднень у сумі 103 555,45 грн. за липень, серпень, вересень 2017 р. і пред'явлення відповідного рахунку для оплати є необґрунтованим та незаконним, оскільки нарахування здійснювалося у порушення п.8.6 "Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у системі каналізації м.Дніпропетровська", затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 р. №129", та п.3.19 Договору, що укладено між сторонами, чим порушується право позивача, оскільки виставлений незаконний рахунок на оплату створює для підприємства негативні правові наслідки.

Згідно п. 3.19 Договору плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об'єм Стічних вод, скинутих Абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимої концентрації.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2.3.2. Правил приймання підприємства мають право звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх думку) виставлених рахунків.

Отже, 18.09.2017 р. відповідачем при здійсненні відбору проби стічних вод, відібрання проб для здійснення паралельного та арбітражного аналізу не здійснювалося, що є порушенням Правил №129.

Недотримання відповідачем визначеної процедури фіксації обставин, що виступають підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень, зумовлює відсутність відповідного грошового зобов'язання через відсутність доказів, а відтак - дає підстави для тверджень і про недоведеність порушення позивачем такого зобов'язання.

Згідно п. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч. 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рахунок № 94422 від 08.11.2017 р. пред'явлений Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" () Товариству з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" () на суму 103 555,45 грн. , в т.ч. ПДВ - 20 %.

Визнати недійсним Акт-рахунок № 101693 від 30.11.2017 р. пред'явлений Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" () Товариству з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" () на суму 103 555,45 грн. , в т.ч. ПДВ - 20 %.

Стягнути з Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21 а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 36; ) 3200,00 грн. (три тисячі двісті грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238

ГПК України "20" березня 2018 р.