номер провадження справи 15/26/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.03.2018 Справа № 908/528/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 34, оф. 212

до відповідача Державного підприємства «СЕТАМ», 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, адреса для листування: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164; фактична адреса: 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6

2. Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційне підприємство «Норт», 71630, Запорізька область, м. Дніпрорудне, вул. Ентузіастів, 27

3. ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про зобов'язання визнати такими, що не відбулися електронні торги

без виклику представників сторін

Встановив:

27.03.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», м. Київ до відповідача Державного підприємства «СЕТАМ», м. Київ за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, адреса для листування: м. Запоріжжя, Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційне підприємство «Норт», Запорізька область, м. Дніпрорудне, ОСОБА_1, м. Київ про зобов'язання визнати такими, що не відбулися електронні торги.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.03.2018 відкрито провадження у справі № 908/528/18, присвоєно справі номер провадження № 15/26/18, розгляд якої призначено на 03.05.2018.

Разом із матеріалами позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», м. Київ подано заяву про забезпечення позову шляхом заборон ДП «СЕТАМ» вчиняти дії щодо реалізації майна, що було предметом електронних торгів по лоту за реєстраційним номером, в тому числі щодо підписання протоколу проведення електронних торгів від 07.02.2018, складання акту про проведені електронні торги, здійснення перевизначення переможця електронних торгів (для кожного наступного учасника), проведених 07.02.2018, реєстраційний номер лота 216638, та підписання протоколу проведення електронних торгів, складання акту про проведені електронні торги, до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що відповідач під час проведення електронних торгів порушив порядок їх проведення тим, що після того, як два попередніх учасника, які один після другого були оголошені переможцями, не сплати у встановлений десятиденний строк грошові коштів на рахунок органу ДВС, відповідач замість того, щоб оголосити торги такими, що не відбулися, оголосив третього учасника під № 7 (ОСОБА_1) переможцем та направив їй протокол торгів для підписання. Вказаними діями відповідачем порушено право позивача на залишення за собою предмета іпотеки у встановленому Законом України «Про іпотеку» порядку, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Оскільки строки для підписання протоколу та подальшого оформлення на підставі нього наступних документів, у тому числі і свідоцтва про право власності за переможцем, діючим положенням про порядок проведення електронних торгів, встановлені дуже стислі (а саме на підписання протоколу переможцем відведено сім днів, а на зарахування грошових коштів на рахунок ДВС відведено загалом десять днів, з моменту визнання учасника переможцем) за цей час суд не встигне розглянути заявлений позивачем позов та прийняти своє рішення.

Розглянувши заяву позивача, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до приписів ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Доводи наведені заявником в обґрунтування клопотання про забезпечення позову, мають оціночний характер та підлягають з'ясуванню, оцінці та доведенню під час вирішення спору по суті, та однозначно не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду або призведуть до порушень прав заявника.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Проте, суд відзначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У зв'язку з вищевикладеним, а також враховуючи, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є її обґрунтованість, заяву слід визнати такою, що не підлягає задоволенню на даний час через її необґрунтованість та не надання доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», м. Київ про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу підписано 29.03.2018.

Суддя І. С. Горохов