ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.03.2018м. ДніпроСправа № 904/5722/14

Розглянувши клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна

у справі

за заявою публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг

до боржника публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" (50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127; )

про визнання банкрутом

Суддя Єременко А.В.

Представники:

від боржника: Лукашук М.В., пос. № 289 від 25.02.2013 року, ліквідатор;

від кредиторів: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

09.03.2017 року постановою господарського суду Дніпропетровської області визнано публічне акціонерне товариство "Криворізький турбінний завод "Констар" (50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127; ) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 5 місяців, ліквідатором публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" призначено арбітражного керуючого Лукашука Миколу Васильовича.

22.02.2018 року до господарського суду Дніпропетровської області ліквідатором подано клопотання (вх. № 8333/18) про надання згоди на продаж майна, в якому останній просить надати згоду на продаж майна публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" (), що є предметом забезпечення грошових вимог публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (), що буде здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства України, наступним чином: продаж майна публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", що є предметом забезпечення грошових вимог публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" відповідно до наступних договорів застави: договір застави обладнання № 45/О від 26.10.2011 року; договір застави обладнання № 1151/3 від 22.11.2010 року; договір застави товарів в обороті № 1151/2 від 22.11.2010 року; договір застави майнових прав № Г-2014/0623/2 від 25.03.2014 року; договір застави майнових прав № Г-2014/0624/2 від 25.03.2014 року; договір застави обладнання № Г-2015/0623/2 від 02.02.2015 року; договір застави обладнання № Г-2015/0624/2 від 02.02.2015 року у складі цілісного майнового комплексу банкрута на першому аукціоні буде здійснюватися за початковою вартістю (сукупність грошових вимог кредиторів, визнаних господарським судом Дніпропетровської області), без можливості її зниження; у випадку визнання аукціону з продажу майна публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" таким, що не відбувся, погодити продаж майна публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", що є предметом забезпечення грошових вимог публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на повторному аукціоні за початковою вартістю, зменшеною на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, з можливістю її зниження, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні; у випадку визнання повторного аукціону з продажу майна публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", що є предметом забезпечення грошових вимог публічного акціонерного товариства "Діамантбанк", на другому повторному аукціоні за початковою вартістю, зменшеною на 20 відсотків щодо початковою вартості відповідно попереднього аукціону, з можливістю її зниження до 1 грн.

Клопотання вмотивовано тими обставинами, що на виконання вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) ліквідатор звернувся до публічного акціонерного товариства "Діамантбанк", як забезпеченого кредитора, із заявою про надання згоди на продаж майна, що є предметом забезпечення вимог останнього, у складі цілісного майнового комплексу. На заяву ліквідатором було отримано відповідь публічного акціонерного товариства "Діамантбанк", згідно якої кредитор не вбачає підстав для надання згоди на продаж заставного майна у складі цілісного майнового комплексу.

26.02.2018 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області призначено розгляд клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна у судове засідання на 27.03.2018 року об 11:00 год., зобов'язано ПАТ "Діамантбанк" до дати судового засідання надати письмові пояснення щодо поданого ліквідатором клопотання.

26.03.2018 року до господарського суду Дніпропетровської області публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" подано заперечення (вх. № 13195/18) на клопотання про надання згоди на продаж майна, згідно яких останнє заперечує проти задоволення вказаного клопотання.

26.03.2018 року до господарського суду Дніпропетровської області подано клопотання (вх. № 13197/18) про відкладення розгляду справи, в якому останнє просить відкласти розгляд справи, у зв'язку неможливістю забезпечити присутність свого представника при розгляді цієї справи.

У судове засідання, яке відбулося 27.03.2018 року, публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" та інші кредитори не з'явились, про дачу, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється із фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: автоматизованої системи Документообіг спеціалізованих судів. Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер 1008271СА16031.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає таке.

22.11.2010 року між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (далі - Кредитодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХПРОМ" (далі - Позичальник) укладено Договір кредитної лінії № 1151 з додатковими угодами до нього, згідно умов якого Кредитодавець з 22.11.2010 року по 22.04.2017 року включно відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію у розмірі 45 700 000, 00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором кредитної лінії між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" та публічним акціонерним товариством "Криворізький турбінний завод "Констар" укладено Договір застави товарів в обороті № 1151/2 від 22.11.2010 року з додатковими угодами до нього.

Відповідно п. 2.1. Договору застави товарів в обороті № 1151/2 від 22.11.2010 року предметом застави за цим Договором є товари в обороті, зазначені в Додатку № 1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною.

Також між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" та публічним акціонерним товариством "Криворізький турбінний завод "Констар" в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором кредитної лінії укладено Договір застави обладнання № 1151/3 від 22.11.2010 року

Згідно п. 2.1. Договору застави обладнання № 1151/3 від 22.11.2010 року предметом застави за цим Договором є виробниче обладнання, що належить Заставодавцю на праві власності, зазначене в Додатку № 1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною.

26.10.2011 року між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (далі - Кредитодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Констар" (далі - Позичальник) укладено Договір кредитної лінії № 45 з додатковими угодами до нього, згідно умов якого Кредитодавець 26.10.2011 року відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію до 10.01.2013 року у наступних розмірах: 12 500 000, 00 грн. з 26.10.2011 року по 07.08.2012 року; 12 400 000, 00 грн. з 08.08.2012 року по 31.08.2012 року; 12 200 000, 00 грн. з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року; 10 700 000, 00 грн. з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року; 9 000 000, 00 грн. - з 01.11.2012 року по 29.11.2012 року; 9 200 000, 00 грн. з 30.11.2012 року по 30.11.2012 року; 6 200 000, 00 грн. з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року; 3 200 000, 00 грн. з 01.01.2013 року по 10.01.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором кредитної лінії між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" та публічним акціонерним товариством "Криворізький турбінний завод "Констар" укладено Договір застави обладнання № 45/О від 26.10.2011 hjre, з додатковими угодами до нього.

Відповідно п.2.1. Договору застави обладнання № 45/О від 26.10.2011 року предметом застави за цим Договором є виробниче обладнання, що належить Заставодавцю на праві власності, зазначене в Додатку 1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною.

25.03.2014 року між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (далі - Гарант) та публічним акціонерним товариством "Криворізький турбінний завод "Констар" (далі - Принципал) укладено Договір про надання гарантії № Г-2014/0623, згідно умов якого Гарант за заявою Принципала надає безвідкличну гарантію повернення авансового платежу (надалі - Гарантія) на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" філія "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" (далі - Бенефіціар) в забезпечення виконання зобов'язання Принципала перед Бенефіціаром щодо повернення всієї суми авансового платежу у випадку дострокового розірвання Договору про закупівлю робіт № р6/11-179 від 11.11.2011 року, Додаткової угоди № 1 від 26.12.2012 року та Додаткової угоди № 2 від 30.12.2013 року, укладених між Принципалом та Бенефіціаром, надалі - Договір про закупівлю, впродовж п'яти календарних днів після письмової вимоги Бенефіціара.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (далі - Заставодержатель) та публічним акціонерним товариством "Криворізький турбінний завод "Констар" (далі - Заставодавець) укладено Договір застави майнових прав № Г-2014/0623/2.

Згідно умов зазначеного Договору застави майнових прав № Г-2014/0623/2 Заставодавець зобов'язаний сплачувати Заставодержателю проценти за користування Гарантією за ставкою 4,5% річних у порядку, передбаченому Договором гарантії.

Предметом застави за цим Договором є належні Заставодавцю Майнові права за Договором, з якого випливають майнові права, що визначені у розділі "Визначення термінів" цього договору (п. 2.1. Договору застави майнових прав № Г-2014/0623/2).

Відповідно до розділу "Визначення термінів" Договору застави майнових прав № Г-2014/0623/2 Договір, з якого випливають майнові права: Договір про закупівлю робіт №р6/11-179 від 11.11.2011 року, зі змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 від 20.12.2012 року та Додатковою угодою № 2 від 30.12.2013 року, укладеними між Боржником та Заставодавцем, за яким Заставодавець зобов'язаний виконати роботи, а саме: ремонт агрегату ГПА-10-01 ст. № 4, ст. № 7. КС Решетилівка. (Капітальні ремонти газоперекачувальних агрегатів ГПА-10-01 з двигуном ДР-59 з модернізацією в ГПА-10-01Е з двигуном ГТД-10В), на загальну суму 20 319 600, 00 гривень, а також Боржник зобов'язується прийняти роботи та здійснити Заставодавцю оплату виконаних робіт на умовах та в порядку, встановлених Договором, з якого випливають майнові права.

25.03.2014 року між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (далі - Гарант) та публічним акціонерним товариством "Криворізький турбінний завод "Констар" (далі - Принципал) укладено Договір про надання гарантії № Г-2014/0624, згідно умов якого гарант за заявою Принципала надає безвідкличну гарантію повернення авансового платежу (надалі - Гарантія) на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" філія "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" (далі - Бенефіціар) в забезпечення виконання зобов'язання Принципала перед Бенефіціаром щодо повернення всієї суми авансового платежу у випадку дострокового розірвання Договору про закупівлю робіт № р6-2/ від 10.01.2013 року зі змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 від 24.12.2013 року, укладеного між Принципалом та Бенефіціаром, впродовж п'яти календарних днів після письмової вимоги Бенефіціара.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (далі - Заставодержатель) та публічним акціонерним товариством "Криворізький турбінний завод "Констар" (далі - Заставодавець) укладено Договір застави майнових прав № Г-2014/0624/2.

Згідно умов зазначеного Договору застави майнових прав № Г-2014/0624/2 Заставодавець зобов'язаний сплачувати Заставодержателю проценти за користування Гарантією за ставкою 4,5% річних у порядку, передбаченому Договором гарантії.

Предметом застави за цим Договором є належні Заставодавцю Майнові права за Договором, з якого випливають майнові права, що визначені у розділі "Визначення термінів" цього договору (п. 2.1. Договору застави майнових прав № Г-2014/0623/2).

Відповідно до розділу "Визначення термінів" Договору застави майнових прав № Г-2014/0624/2 Договір, з якого випливають майнові права: Договір про закупівлю робіт №р6-2/ від 10.01.2013 року, зі змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 від 24.12.2013 року, укладений між Боржником та Заставодавцем, за яким Заставодавець зобов'язаний виконати роботи, а саме: ремонт агрегату (Модернізація агрегату ГПА-10-01 ст. № 6 КС Решетилівка. (Капітальні ремонти газоперекачувальних агрегатів ГПА-10-01 з двигуном ДР-59 з модернізацією в ГПА-10-01Е з двигуном ГТД-10В)), на загальну суму 11 274 360, 00 гривень, а Боржник зобов'язується прийняти роботи та здійснити Заставодавцю оплату виконаних робіт на умовах та в порядку, встановлених Договором, з якого випливають майнові права.

01.03.2017 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області визнано грошові вимоги публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" у сумі 24 459 101, 57 грн. та 3 200, 00 грн. сплаченого судового збору, грошові вимоги у сумі 3 200, 00 грн. віднесено до 1 черги, у сумі 2 341 476, 36 грн. віднесено до 6 черги вимог кредиторів публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", окремо внесено до реєстру вимог кредиторів публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" вимоги публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" у сумі 22 117 625, 21 грн., які забезпечені заставою.

Як зазначено вище, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2017 року визнано публічне акціонерне товариство "Криворізький турбінний завод "Констар" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що ліквідатор боржника звернувся до публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" із заявою (вих. № 02-31/498 від 09.01.2018 року) про надання згоди на продаж майна, що є предметом забезпечення у складі цілісного майнового комплексу.

Зважаючи на те, що зі змісту відповіді банку, як заставного кредитора, в процесі продажу майна банкрута, не вбачається обставина надання згоди на продаж заставного майна боржника у порядку, встановленому Законом, ліквідатор звернувся до господарського суду з відповідним клопотанням.

Згідно ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Частиною 1 ст. 2 Закону визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону в редакції Закону чинній з 19.01.2013 року, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цього Закону.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, у даній справі, в частині продажу майна в провадженні у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону, що набула чинності з 19.01.2013 року.

Частиною 1 ст. 2 Закону визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 41 Закону ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Виходячи із положень загальних норм ст.ст. 41, 44, 45 Закону ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів, шляхом продажу майна банкрута.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 44 Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 49 Закону визначено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду (ч. 4 ст. 42 Закону).

Частинами 1, 2 ст. 57 Закону встановлено, що початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим та підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Статтею 65 Закону визначено, що якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Згідно ст. 66 Закону якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

У відповідності до наведених правових норм, ліквідатор зобов'язаний розпочати реалізацію майна боржника цілісним майновим комплексом, до якого включається майно боржника, яке є предметом забезпечення, а початкова вартість цілісного майнового комплексу повинна визначатися, як сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Відтак, на етапі реалізації майна боржника цілісним майновим комплексом, ліквідатор не зобов'язаний здійснювати оцінку окремих його частин (предмета забезпечення).

З аналізу вищезазначеного вбачається, що відповідно до вимог Закону, організатор аукціону (якщо інше не встановлено договором, а в нашому випадку іншого не встановлено), у разі якщо попередні аукціони не відбулися, саме зобов'язаний провести повторний та другий повторний аукціон, отже, аукціон з продажу майна підприємства банкрута цілісним майновим комплексом повинен відбуватися на всіх трьох аукціонах (перший, повторний та другий повторний), і лише після цього у ліквідатора є всі підстави здійснювати реалізацію майна підприємства банкрута окремими частинами (лотами), як це передбачено ч. 5 ст. 44 Закону.

Наведеної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 02.12.2015 року у справі № 4/7.

Виключним правом для надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення наділений саме кредитор, вимоги якого це майно забезпечує, а також суд. Отже, норми вказаної статті також передбачають можливість отримання такої згоди в судовому порядку після звернення ліквідатора до суду з відповідним клопотанням.

Майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань, має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство, та знаходиться в управлінні ліквідатора, який має право реалізувати дане майно в порядку, передбаченому Законом, але, ліквідатор до продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, повинен спочатку звернутись до кредитора, вимоги якого забезпечено таким майном, для отримання згоди на його реалізацію.

Крім того, необхідно зауважити, що заставний кредитор надає лише згоду на реалізацію заставного майна, а порядок продажу майна банкрута, встановлений Законом, у тому числі, встановлення початкової вартості цілісного майнового комплексу та порядку її зниження, не містить права кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна, встановлювати додаткові вимоги щодо початкової вартості майна, що продається, а також порядку його зниження.

Наведеної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 21.04.2015 року у справі № 902/1593/13.

Обов'язковою передумовою для надання господарським судом згоди ліквідатору на продаж майна, яке перебуває в заставі є встановлення судом обставин, які підтверджують виконання учасниками провадження у справі про банкрутство вимог частини 2 статті 42 Закону, щодо звернення ліквідатора до кредитора, вимоги якого забезпечені заставою із заявою про надання згоди на продаж заставного майна. Лише у випадку ненадання останнім згоди на продаж заставного майна банкрута, ліквідатор вправі звернутись до господарського суду для отримання згоди на реалізацію майна банкрута, що перебуває в забезпеченні такого кредитора.

Як зазначено вище, ліквідатор звернувся до публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" із заявою про надання згоди на продаж майна боржника, що є предметом забезпечення грошових вимог публічного акціонерного товариства "Діамантбанк".

Згідно листа (вих. № 148/25.1/21 від 23.01.2018 року) публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" повідомило ліквідатора, що майно банкрута, яке є предметом застави, знаходиться в особливому правовому режимі, таке майно враховується окремо від іншого майна, не включається до складу ліквідаційної маси, і використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. А у разі продажу заставного майна у складі цілісного майнового комплексу неможливо встановити за якою саме ціною було продане заставне майно та у який спосіб мають надійти грошові кошти для позачергового погашення вимог заставного кредитора.

Зі змісту наданої банком відповіді вбачається, не надання банком згоди на продаж заставного майна боржника у порядку, встановленому Законом, оскільки у листах Банку надання згоди пов'язується з настанням необхідних умов та вчиненням ліквідатором певних дій, пов'язаних з його погодженням та реалізацією. Отже, Банком не надано згоду на продаж майна у вигляді цілісного майнового комплексу, що певним чином утруднює та унеможливлює вчинення ліквідатором повних та належних дій з реалізації майна банкрута у порядку та строки, встановленому чинним законодавством.

При цьому, господарський суд враховує, що порядок продажу майна боржника та початкова вартість продажу цілісного майнового комплексу банкрута встановлені нормами ст.ст. 43, 44 та розділу IV Закону, тому не потребують додаткового погодження з заставним кредитором, а також встановленню судом при наданні згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Господарський суд зазначає про безпідставність твердження публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" про те, що передбачена Законом згода кредитора є згодою на продаж заставного майна на певних умовах (продаж заставного майна окремим лотом, визначення початкової вартості, порядку її зміни, порядок продажу майна, тощо), оскільки надання згоди на продаж заставного майна кредитором або заставодержателем відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону, не пов'язане з наданням заставному кредитору права обирати порядок та умови реалізації заставного майна.

Наведеної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 21.04.2015 року у справі № 902/1593/13 та від 10.11.2015 року. у справі № Б-50/232-09.

З огляду на наведене, з метою необхідності вчинення ліквідатором повних та належних дій з реалізації заставного майна боржника та задля виключення затягування ліквідаційної процедури, суд вважає за можливе задовольнити заяву ліквідатора в частині надання згоди на продаж майна публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", що є предметом забезпечення грошових вимог публічного акціонерного товариства "Діамантбанк".

В іншій частині клопотання ліквідатора задоволенню не підлягає, оскільки передбачений ст. 42 Закону дозвіл надається на реалізацію майна боржника в цілому, а не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника.

Наведеної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 17.09.2015 року у справі № 904/2578/14.

Крім того, господарський суд звертає увагу, що в цій частині клопотання, вимоги ліквідатора зводяться до фактичного підтвердження процедури реалізації майна банкрута шляхом продажу на аукціоні, яка встановлена Законом про банкрутство, та не містить інших умов, ніж ті, що передбачені Законом.

Отже, клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна підлягає задовольнню частково.

Не підлягає задоволенню клопотання публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" про відкладення розгляду справи. Причини, з яких представник кредитора не з'явився у судове засідання, не є поважними причинами. При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такі учасники судового процесу не позбавлені права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно зі статтею 56 ГПК України.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 42-44, 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна задовольнити частково.

Надати згоду на продаж майна публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", що є предметом забезпечення грошових вимог публічного акціонерного товариства "Діамантбанк".

В решті клопотання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 30.03.2018 року.

Суддя А.В. Єременко