ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 912/3388/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - товарна біржа "Кіровоградська товарна біржа",

представник позивача - Лапа В.М. (за довіреністю від 30.08.2017 №10),

відповідач - Кіровоградське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України,

представники відповідача: Кондратенко Л.В. - в.о. голови відділення;

Пастушенко А.М. (за довіреністю від 26.03.2018 № 02-25/6),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: державне підприємство "Чорноліське лісове господарство",

представник третьої особи-1 - Фільштейн В.Л. (за довіреністю від 17.10.2016 №4-2),

державне підприємство "Олександрівське лісове гоподарство",

представник третьої особи-2 - Шишка В.Б. (за довіреністю від 16.06.2017 №02-19/202),

товариство з додатковою відповідальністю "Інтерресурси",

представник третьої особи-3 - Тертичко В.П. (за довіреністю від 05.05.2017 №5-5),

товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів",

представник третьої особи-4 - не з'яв.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Цунамі",

представник третьої особи-5 - Замлинський С.С. - адвокат (свідоцтво від 07.09.2010 №455),

розглянув касаційні скарги: товариства з додатковою відповідальністю "Інтерресурси";

державного підприємства "Олександрівське лісове господарство";

державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" та

товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 (головуючий - суддя Коваль Л.А., судді: Білецька Л.М. і Пархоменко Н.В.)

у справі № 912/3388/16

за позовом товарної біржі "Кіровоградська товарна біржа"

до Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: державне підприємство "Чорноліське лісове господарство";

державне підприємство "Олександрівське лісове гоподарство";

товариство з додатковою відповідальністю "Інтерресурси";

товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Цунамі".

За результатами розгляду касаційних скарг Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товарна біржа "Кіровоградська аграрна біржа" (далі - Біржа) звернулася до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - територіальне відділення АМК) про визнання недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 05.07.2016 № 10-р/к у справі № 11-СДР/04-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення № 10-р/к).

Позов з посиланням на приписи статей 48, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) мотивовано тим, що висновок, викладений у Рішенні № 10-р/к, не відповідає дійсним обставинам справи та є недоведеним.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.11.2016 (головуючий - суддя Тимошевська В.В.): позов задоволено частково; визнано недійсним Рішення № 10-р/к у частині, що стосується Біржі та накладення на неї 1 530 грн. штрафу; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з територіального відділення АМК на користь Біржі 1 378 грн. судового збору.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не довів належними та допустимими доказами наявності антиконкурентних узгоджених дій позивача при проведенні спірних торгів та причинно-наслідкового зв'язку між діями позивача та результатами торгів.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017: апеляційні скарги територіального відділення АМК та товариства з обмеженою відповідальністю "Цунамі" (далі - ТОВ "Цунамі") задоволені; рішення господарського Кіровоградської області від 28.11.2016 скасовано в частині задоволення позовних вимог та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю; з Біржі стягнуто на користь територіального відділення АМК та ТОВ "Цунамі" по 1 515,80 грн. судового збору за подання апеляційних скарг.

Постанова мотивована тим, що наявними у матеріалах справи доказами доведено, що відповідач діяв у межах своїх повноважень, накладений на позивача штраф відповідає нормативним положенням частини п'ятої статті 52 Закону, а Рішення № 10-р/к стосовно Біржі є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Біржа, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови апеляційної інстанції з порушенням норм матеріального права, а саме вимог частини другої статті 35, статей 41, 59 Закону, пункту 32 розділу VIII Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (далі - Правила), за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить згадану постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 скасувати, а рішення господарського Кіровоградської області від 28.11.2016 залишити без змін.

У касаційній скарзі до суду касаційної інстанції товариство з додатковою відповідальністю "Інтерресурси" (далі - ТДВ "Інтерресурси") просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017, а рішення господарського Кіровоградської області від 28.11.2016 залишити без змін. Скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції: порушено та неправильно застосовано частину другу статті 35, статті 41, 59 Закону, пункту 32 розділу VIII Правил; висновки суду апеляційної інстанції щодо законності та обґрунтованості Рішення № 10-р/к не містять жодного посилання на відповідні конкретні докази; порушено статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи у судах попередніх інстанцій), оскільки рішення у справі № 912/3482/14 має преюдиціальне значення для вирішення спору у даній справі.

Державне підприємство "Олександрівське лісове гоподарство" (далі - ДП "Олександрівське лісове господарство") у касаційній скарзі до суду касаційної інстанції просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017, а рішення господарського Кіровоградської області від 28.11.2016 залишити без змін. Скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, зокрема, статті 47, 35, 43 ГПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи у судах попередніх інстанцій), не взято уваги, що відповідно до частини другої статті 35, статей 41, 48 Закону, пункту 32 розділу VIII Правил висновки, викладені в рішенні органу АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають бути підтверджені відповідними доказами, а господарський суд має дослідити та оцінити ті докази, які були зібрані органами АМК у ході розслідування справи про антимонопольні узгоджені дії та які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

У касаційній скарзі до суду касаційної інстанції державне підприємство "Чорноліське лісове господарство" (далі - ДП "Чорноліське лісове господарство") просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017, а рішення господарського Кіровоградської області від 28.11.2016 залишити без змін. Скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції: порушено та неправильно застосовано частину другу статті 35, статті 41, 59 Закону, пункту 32 розділу VIII Правил; порушено статтю 204 Цивільного кодексу України; порушено норми процесуального права, а саме статті 33, частину другу статті 34 ГПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи у судах попередніх інстанцій).

У відзиві на касаційні скарги ТОВ "Цунамі" просить залишити ці скарги без задоволення, зазначаючи, зокрема, про те, що суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи; рішення у справах №№ 912/3715/14, 912/3482/14 не мають преюдиціального значення, оскільки територіальне відділення АМК при вирішенні питання про наявність у діях сторін узгодженої поведінки виходило з фактичних обставин, які стосуються аукціонних торгів, проведених 09.09.2014 та відповідно 23.09.2014.

Територіальне відділення АМК у відзивах на касаційні скарги: заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість та про законність оскаржуваного судового рішення, і просить останнє залишити без змін, а скарги - без задоволення; зазначає, що предметом дослідження у справі № 11-СДР/04-15 є антиконкурентні узгоджені дії, які призвели до усунення конкуренції та спотворення результатів торгів, а не визнання незаконним організації та проведення аукціону, визнання результатів аукціонних торгів недійсними, зобов'язання вчиняти певні дії; при розгляді справ №№ 912/3715/14, 912/3482/14 не перевірялися обставини щодо антиконкурентних узгоджених дій між організатором аукціону та його учасниками.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено таке.

Рішенням № 10-р/к визнано, що дії Біржі, ДП "Чорноліське лісове господарство", ДП "Олександрівське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси", товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (далі - ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів") при проведенні аукціону з продажу необробленої деревини 4 кварталу 2014 року в цілому, який проводився у два етапи 09.09.2014 та 23.09.2014, визнано порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50, частиною першою статті 6 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які призвели до усунення конкуренції та спотворення результатів аукціону (пункт 1).

За порушення, вказане у пункті 1 цього рішення, на учасників накладено відповідні штрафи, зокрема, на Біржу штраф у розмірі 1 530 грн.

Рішення № 10-р/к мотивовано тим, що:

- ДП "Чорноліськиій лісгосп" і ДП "Олександрівський лісгосп" відповідно до статутів засновані на державній власності, належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і входять до сфери управління Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства та є пов'язаними особами в розумінні статті 1 Закону;

- відповідно до пункту 3.1 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Держлісгоспу України від 19.02.2007 № 42 (далі - Положення), організатор аукціону (біржа) організовує та проводить аукціони відповідно до чинного законодавства та правил біржової торгівлі. Зокрема біржа розробляє регламент проведення аукціону. Регламент організації та проведення аукціонів - публічних біржових торгів з продажу необробленої деревини (далі - Регламент) розроблено та затверджено Біржею 29.08.2014;

- згідно з пунктом 3.1 Регламенту нікому з учасників не надаються переваги; ціни на торгах формуються вільно;

- пунктом 3.10 Регламенту встановлено, що у разі відсутності заявок на один лот від двох покупців проводиться продаж одному заявникові за ціною не нижче стартової;

- відповідно до пункту 3.11 Регламенту якщо бажаючих придбати лот виявляється більше одного, між учасниками проводиться конкурентний торг на збільшення ціни. Після оголошення чергової ціни ведучий називає номер картки учасника, що піднята першою, і повідомляє наступну ціну відповідного кроку торгу;

- пунктом 3.13 Регламенту встановлено, що під час торгу між учасниками у разі перевищення початкової ціни лоту більш ніж на 15 відсотків ліцитатор має право призупинити торг між учасниками та провести з ними консультації. У разі виявлення необґрунтованого підвищення ціни продавець має право зняти зазначену позицію з торгу;

- аукціон з продажу необробленої деревини не є тотожним біржовим торгам у розумінні частини третьої статті 281 Господарського кодексу України, біржа як організатор аукціону при розробці і затвердженні Регламенту не наділена правом включати до його змісту норми, які не відповідають вимогам Положення, обмежують порядок вільного формування цін на аукціоні чи надають переваги деяким з учасників аукціону щодо розміру ціни;

- відповідно до пункту 1.6 Положення аукціон - це спосіб продажу необробленої деревини, за яким покупцем визнається учасник аукціону, який запропонував найвищу ціну за необроблену деревину відповідно до умов, визначених цим Положенням;

- згідно з пунктом 2.9 Положення ціни на аукціоні формуються вільно; нікому з учасників аукціону переваги щодо розміру ціни не надаються;

- Біржа не мала законного права включати до змісту Регламенту цінову межу як таку, що суперечила суті аукціону, і, як наслідок, - усувати з торгів учасника, який перевищив цю межу, чим фактично була усунута подальша конкуренція між учасниками аукціону;

- згідно з відеозаписом, який ТОВ "Цунамі" додано до своєї заяви від 22.01.2015, зокрема, лоти №№ 9-11, продавцем яких було ДП "Чорноліський лісгосп", було знято з торгів у зв'язку з порушенням ТОВ "Цунамі" пункту 3.13 Регламенту. При цьому ліцитатор не призупиняв торги та не проводив консультації з учасниками торгів, а відразу звертався до ДП "Чорноліський лісгосп" щодо можливого зняття лоту з торгу, не здійснюючи при цьому крок по торгу, називав лише стартову та кінцеву його ціну. Як свідчить відеозапис, кінцева ціна, яку називав ліцитатор по зазначених лотах, була меншою або більшою, ніж 15 % від стартової;

- аукціонні торги з продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2014 року не відбулися 09.09.2014 по 136 лотах з причин підвищення їх вартості більше, ніж на 15 % від їх початкової вартості, доказів необґрунтованості чого не подано;

- згідно з протоколом загального аукціону з продажу необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2014 року від 09.09.2014 у ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" сумарно співпадали заявки по 50 лотах з ТОВ "Цунамі", яке було знято з торгів з причин підвищення вартості лотів більше, ніж на 15 % від їх початкової вартості. У подальшому 35 із зазначених 50 лотів (зі зміненою нумерацією) було продано на додатковому аукціоні 23.09.2014 ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" за стартовими цінами не на конкурентних засадах. У цілому із 130 лотів, які були виставлені на аукціонні торги 23.09.2014, було знято з торгів 44 лоти, 2 лоти продано ТОВ "Цунамі" не за стартовими цінами, 84 лоти продано за стартовими цінами не на конкурентних засадах. Отже, на проведених додаткових аукціонних торгах, які відбулися 23.09.2014, з 86 лотів тільки по 2-х лотах продукція була реалізована на конкурентних засадах. Решта була реалізована відповідно до пункту 3.10 Регламенту одному учаснику за стартовою ціною. При цьому 83,2 % продукції було реалізовано ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів";

- ДП "Олександрівський лісгосп", ДП "Чорноліський лісгосп", ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" були ознайомлені з визначеним Біржею Регламентом до початку аукціонних торгів з продажу необробленої деревини 4 кварталу 2014 року, які відбулися 09.09.2014, зокрема, із можливістю зняття лотів з аукціонних торгів, усунення певних покупців та проведення без їх участі додаткових аукціонних торгів, що підтверджує узгодженість поведінки зазначених суб'єктів з метою забезпечення купівлі продукції не на конкурентних засадах;

- Біржа включила до змісту Регламенту цінову межу, при перевищенні якої відмінялися торги, а суб'єкт, який її перевищував, усувався з торгів; під час аукціонних торгів 09.09.2014 Біржа узгоджувала з лісгоспами свою поведінку по зняттю лотів та усуненню з торгів суб'єкта господарювання, при цьому не дотримуючись навіть вимог пункту 3.13 Регламенту. Внаслідок таких дій з аукціонних торгів 09.09.2014 було знято 130 лотів за спільними діями Біржі, ДП "Олександрівський лісгосп" і ДП "Чорноліський лісгосп" та усунуто з аукціонних торгів ТОВ "Цунамі"; на додаткових аукціонних торгах 23.09.2014 зазначені дії забезпечили перемогу ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" не на конкурентних засадах за стартовими цінами по 65 лотах, у той час як по цих лотах на аукціоні 09.09.2014 було змагання між суб'єктами господарювання, в тому числі і зазначених суб'єктів з ТОВ "Цунамі", яке пропонувало ціни, що перевищували 15 % межу.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що оцінка законності дій Біржі по включенню до Регламенту пункту 3.13 не є підтвердженням кваліфікації дій учасників аукціону як узгоджених у розумінні положень Закону. Обставини взяття учасниками аукціону участі в розробленні Біржею вказаного Регламенту відповідачем не встановлювалися. Той факт, що державні лісгоспи перед початком проведення торгів знали про цінову межу, не підтверджує наявність узгоджених дій, оскільки з умовами Регламенту знайомляться абсолютно всі учасники аукціону. Наведені у Рішенні обставини стосовно того, що Біржа узгоджувала з лісгоспами свою поведінку по зняттю лотів та усунення з торгів ТОВ "Цунамі", не є доведеними.

Суд першої інстанції погодився з доводами Біржі щодо недоведення за оскаржуваним рішенням обставин, які мають значення у справі №11-СДР/04-15 і які визнано встановленими; крім того, допущено неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Судом апеляційної інстанції додатково зазначено таке.

Вже сама узгоджена поведінка організатора аукціону та учасників аукціону не відповідає суті конкурсу; як наслідок, неправильно застосовано пункт 4 частини другої статті 6 Закону, у зв'язку з чим помилково залишено поза увагою те, що в даному випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів аукціону (через узгодження поведінки організатора аукціону та учасників аукціону), а докази такого спотворення відповідачем наведено в Рішенні № 10-р/к та є достатніми для висновків відповідача, викладених у Рішенні АМК.

Біржа включила до змісту Регламенту цінову межу, при перевищенні якої відмінялися торги, а суб'єкт, який її перевищував, усувався з торгів; під час аукціонних торгів 09.09.2014 Біржа узгоджувала з лісгоспами свою поведінку по зняттю лотів та усуненню з торгів суб'єкта господарювання, при цьому не дотримуючись вимог пункту 3.13 Регламенту. Внаслідок таких дій з аукціонних торгів 09.09.2014 було знято 130 лотів за спільними діями Біржі, ДП "Олександрівський лісгосп" і ДП "Чорноліський лісгосп" та усунуто з аукціонних торгів ТОВ "Цунамі"; на додаткових аукціонних торгах 23.09.2014 зазначені дії забезпечили перемогу ТДВ "Інтерресурси" і ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" не на конкурентних засадах за стартовими цінами по 65 лотах, у той час як по цих лотах на аукціоні 09.09.2014 було змагання між суб'єктами господарювання, в тому числі і зазначених суб'єктів з ТОВ "Цунамі", яке пропонувало ціни, що перевищували 15 % межу.

Таким чином зібрані в ході дослідження у справі № 11-СДР/04-15 матеріали в їх сукупності свідчать, що Біржа, ДП "Чорноліське лісове господарство", ДП "Олександрівське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси" та ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" узгодили свою поведінку при проведенні аукціонних торгів з продажу деревини, що призвело до усунення конкуренції та спотворення результатів аукціонних торгів з продажу необробленої деревини 4 кварталу 2014 року в цілому, які проводилися у два етапи 09.09.2014 та 23.09.2014.

Отже, факт наявності антиконкурентно узгоджених дій між учасниками торгів та організатором торгів - Біржею доведено доказами у справі.

Включення до Регламенту біржі своїх правил є правом Біржі, які їй надані чинним законодавством, зокрема, Законом України "Про товарну біржу".

При цьому під час затвердження відповідних правил біржі остання має дотримуватися вимог Положення. Біржа не мала права включати до змісту Регламенту цінову межу як таку, що суперечила суті аукціону, і, як наслідок, - усувати з торгів учасника, який перевищив цю межу, чим фактично була усунута й подальша конкуренція між учасниками аукціону.

Наявними у матеріалах справи доказами доведено, що територіальне відділення АМК діяло в межах своїх повноважень, накладений на Біржу штраф відповідає положенням частини п'ятої статті 52 Закону, а Рішення № 10-р/к стосовно Біржі є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Апеляційний господарський суд не вбачав встановлення у справі № 912/3482/14 жодних преюдиціальних фактів для вирішення спору в даній справі. Предметом дослідження в даній справі є антиконкурентні узгоджені дії, які призвели до усунення конкуренції та спотворення результатів торгів, а не визнання незаконним організації та проведення аукціону, визнання результатів аукціонних торгів недійсними, зобов'язання вчинити певні дії.

Оцінка обставин у справі № 912/3482/14 здійснена судом не в рамках дослідження дотримання вимог Закону. Предметом оскарження у справі № 912/3482/14 є аукціонні торги, проведені 23.09.2014, а не 09.09.2014. Правомірність включення Біржею до Регламенту торгів, які відбулися 23.09.2014, пункту 3.13 щодо встановлення цінової межі у розмірі 15% взагалі не були предметом розгляду у справі № 912/3482/14.

Також не мають значення для вирішення даної справи й висновки, викладені судами у справі № 912/3715/14, оскільки у задоволенні позовних вимог у цій справі відмовлено у зв'язку з відсутністю у позивача порушеного права на час звернення до суду з позовом (позовна вимога є такою, що спрямована на майбутнє); оцінка правомірності встановлення обмеження у правилах біржової торгівлі (Регламенті) з організації та проведення публічних торгів з продажу необробленої деревини щодо визначення граничної вартості (ціни) лоту судами не надана.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним Рішення № 10-р/к.

Статтею 1 Закону передбачено, що:

- економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку; монополізація - досягнення суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, підтримання або посилення цього становища;

- контроль - це вирішальний вплив однієї чи декількох пов'язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб'єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб'єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб'єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб'єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання;

- пов'язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб'єкта господарювання. Зокрема, пов'язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами;

- суб'єкт господарювання - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб'єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб'єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання.

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною першою статті 6 Закону встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 6 Закону антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

За приписами статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема:

- розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення розслідувань за цими заявами і справами;

- прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Водночас частиною першою статті 59 Закону (у редакції, чинній на час розгляду даної справи попередніми судовими інстанціями) встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Вчинення суб'єктами господарювання узгоджених дій утворює самостійний склад порушення законодавства про захист економічної конкуренції незалежно від того, чи займають відповідні суб'єкти господарювання чи один з них монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

З аналізу наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону ).

Суд апеляційної інстанції, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального права, встановивши, що: вже сама узгоджена поведінка організатора аукціону та учасників аукціону не відповідає суті конкурсу; негативним наслідком є сам факт спотворення результатів аукціону (через узгодження поведінки організатора аукціону та учасників аукціону); докази такого спотворення відповідачем наведено в Рішенні № 10-р/к, - дійшов обґрунтованого висновку стосовно прийняття відповідачем оспорюваного рішення у межах наданих йому повноважень та без порушення приписів чинного законодавства, а тому за відсутності передбачених статтею 59 Закону підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним правомірно відмовив Біржі в задоволенні даного позову.

У Касаційного господарського суду відсутні законодавчо встановлені підстави для незгоди з відповідним висновком. Аргументи касаційних скарг, своєю чергою, його не спростовують.

У даному випадку негативним наслідком узгоджених дій є сам факт спотворення результатів аукціону (через узгодження поведінки організатора аукціону та учасників аукціону), а докази такого спотворення територіальним відділенням АМК наведено в Рішенні № 10-р/к, скаржниками не спростовані та в ході розгляду справи №11-СДР/04-15 знайшли своє підтвердження.

Посилання скаржників на недоведеність в Рішенні № 10-р/к того, що Біржа узгоджувала з лісгоспами свою поведінку по зняттю лотів та усунення з торгів ТОВ "Цунамі", відсутність у даному рішенні аналізу цін, критичний аналіз відеозапису, наданого ТОВ "Цунамі", Суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не спростовують відповідних висновків територіального відділення АМК, що ґрунтуються на встановлених ним фактичних обставинах, та не враховують ні дійсного правового змісту антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціонів, де правове значення має сама по собі фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження організатором аукціону та його учасниками поведінки, ані меж виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України, зокрема щодо правової кваліфікації наявної події.

Що ж до доводів скаржників стосовно того, що справи №№ 912/3715/14 та 912/3482/14 мають преюдиціальне значення для розгляду даної справи № 912/3388/16, то суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що рішення господарських судів у справах №№ 912/3715/14 та 912/3482/14 не мають такого преюдиціального значення, оскільки територіальне відділення АМК у вирішенні питання про наявність у діях сторін узгодженої поведінки виходило з фактичних обставин, які стосуються аукціонних торгів, проведених 09.09.2014 та 23.09.2014; при розгляді даних справ не перевірялися обставини щодо антиконкурентних узгоджених дій, вчинених організатором аукціону та його учасниками; оцінка обставин у даних справах здійснювалася поза рамками дослідження дотримання вимог Закону. Крім того, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Інші доводи касаційної скарги стосуються з'ясування обставин, вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі. Проте касаційна інстанція відповідно до частин першої та другої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Поряд з тим Касаційний господарський суд бере до уваги та погоджується з аргументами, викладеними у відзивах на касаційні скарги.

З огляду на наведене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційних скарг без задоволення, а постанови апеляційної інстанцій - без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм матеріального права, а саме наведених положень Законів України "Про захист економічної конкуренції" та "Про Антимонопольний комітет України".

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційних скарг та залишає без змін раніше ухвалене судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги товариства з додатковою відповідальністю "Інтерресурси", державного підприємства "Олександрівське лісове господарство", державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" та товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 у справі № 912/3388/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов