ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Справа № 915/1014/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А., Поліщук Л.В.

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

за участю представників:

Від позивача: Хільчук М.О.

Від відповідача: Сорокопуд І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Херсонського морського порту)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року, суддя в І інстанції Мавродієва М.В., повний текст якого було складено 19.12.2017 року в м. Миколаєві,

у справі № 915/1014/17

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Херсонського морського порту)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

про: стягнення 2 789,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Херсонського морського порту) (далі - Порт) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" (далі - ТОВ «Нібулон») про стягнення 2 789,93 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем договору про агентське обслуговування суден від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14 щодо сплати корабельного та канального зборів у встановлений строк.

ТОВ «Нібулон» заперечувало проти позову посилаючись на те, що станом на сьогоднішній день заборгованість по договору про агентське обслуговування суден №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014р. відсутня у зв'язку з тим, що він не замовляв та не отримував жодних послуг у позивача під час проходження суден по судновому ходу внутрішніх водних шляхів - р. Дніпро (транзитом). Єдиною умовою, за якою можливе надання послуг за вказаним договором є надання відповідачем заявки на надання відповідних послуг за договором. Проте, жодних заявок обумовлених договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014р. ТОВ «Нібулон» не надавало, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року у задоволенні позову відмовлено з мотивів недоведеності позовних вимог.

Рішення суду мотивовано тим, що в порушення норм ст.ст. 33, 34 ГПК України позивачем не надано суду належних доказів надання послуг за договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, доказів складання та надсилання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження здійснення відповідачем замовлення. З 04.09.2015 набрали чинності зміни до Наказу №316 від 27.05.2013 (пункт 3.5 доповнено абзацом другим згідно з наказом Міністерства інфраструктури України №281 від 24.07.2015), згідно з якими судна, що згідно з обмірним свідоцтвом з повним вантажем мають осадку не більш як 4,0 метри, здійснюють плавання під Державним Прапором України внутрішніми водними шляхами в межах території України та віднесені згідно з класифікаційним свідоцтвом, виданим класифікаційним товариством, до суден внутрішнього або змішаного плавання, звільняються від сплати канального збору. Що стосується нарахування корабельного збору, то зазначені в позові судна не швартувались до причалу та не ставали на якір в акваторії порту Херсон, що підтверджує службова записка Судоходної компанії ТОВ СП "Нібулон". З урахуванням визначення терміну "акваторія морського порту" Законом України "Про морські порти України", який має вищу юридичну силу та прийнятий пізніше в часі, суд приходить до висновку, що судна відповідача рухались судновим ходом, який не входить в "акваторію порту" в розумінні Закону України "Про морські порти України" та Порядку №316.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Херсонського морського порту) звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю. Апеляційна скарга з урахуванням її змісту обґрунтована порушенням норм матеріального та процесуального права. Також, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано ототожнює поняття «вхід в акваторію морського порту» та «вихід з акваторії морського порту», «заходження в морський порт» з поняттям «вихід судна», «прихід судна» та приходить до безпідставного висновку, що лише у випадку постановки на якір та швартування судна до причалу відбувається вхід в акваторію морського порту і лише у разі відправлення від причалу або з якірної стоянки відбувається вихід з акваторії морського порту. Таке трактування, за твердженням скаржника, суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 27.12.2008 №1132 "Про межі акваторії морського порту Херсон". Крім того, скаржник зазначає, що підхідний канал до Херсонського морського порту (річкова частина), за проходження якого нарахований канальний збір відповідачу, включений до акваторії морського порту Херсон і відповідно до реєстру гідротехнічних споруд морських портів України власником (балансоутримувачем) підхідного каналу (річкова частина) до Херсонського морського порту є ДП "АМПУ", а експлуатуючою організацією є Херсонська філія ДП "АМПУ", що підтверджується довідкою про включення ГСТ до бази даних гідротехнічних споруд від 02.12.2015 №104-4-268-15 та свідоцтвом про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації 28.11.2016 №СП-22-107.1-4-138-15.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 4.02.2014 року між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" («адміністрація») та ТОВ СП "Нібулон" («агент») було укладено договір про агентське обслуговування суден №30-П-ХЕФ-14.

Даний договір визначає порядок взаємовідносин між адміністрацією та агентом у разі здійснення агентом обслуговування суден, як під іноземним прапором, так і під Державним прапором України, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через акваторію морського порту транзитом (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, адміністрація обслуговує судна в порядку, передбаченому Зводом Звичаїв Херсонського морського порту, обов'язковими постановами Херсонського морського порту, Законом України "Про морські порти України" та іншими нормативно-правовими актами.

В силу п. 2.3 договору адміністрація нараховує та стягує згідно з чинним законодавством України, портові збори, збори та плати з суден, що плавають під Державним прапором України та іноземним прапором і заходитимуть до акваторії морського порту Херсон, або проходитимуть через акваторію морського порту Херсон транзитом.

Пунктом 2.4 договору визначено, що адміністрація надає послуги за письмовою заявкою і з оплатою за рахунок агента за тарифами, які діють в адміністрації на момент надання цих послуг, а саме: надає послуги з оформлення приходу/відходу суден і засвідчення вантажних документів печаткою службою капітана морського порту (підпункт 2.4.1); оформляє і видає постійні і разові перепустки співробітникам агента для обслуговування суден на території адміністрації, а також в'їзду на території адміністрації автотранспорту агента (підпункт 2.4.2); надає послуги з чергування пожежної автомашини (підпункт 2.4.3); здійснює бункерування технічною водою суден, які обслуговує агент, за допомогою пожежного автомобіля (підпункт 2.4.4); надає послуги з приймання та послідуючої передачі спецорганізаціям на утилізацію підсланенних/пьяльних, фекальних вод, карантинного сміття і харчових відходів (підпункт 2.4.5).

Положеннями п.п. 2.10, 2.11 договору передбачено, що адміністрація надає агенту відповідно до пунктів 4.1, 4.2 і 4.3 розділу 4 договору, рахунки за нараховані портові збори, збори і плати, а також рахунки та інші необхідні документи за послуги, що надаються адміністрацією суднам; направляє агенту у відповідності до пункту 4.5 оформлені та підписані уповноваженою особою адміністрації акти виконання робіт (надання послуг).

Згідно з п.п. 3.5, 3.6 договору, агент оформляє приход і відхід суден в порядку черги та відповідно до вимог обов'язкових постанов Херсонського морського порту; до початку проведення вантажних або інших операцій на суднах, а в інших випадках-заздалегідь до виходу/відходу судна з/від акваторії морського порту Херсон, подає у відділ зборів і доходів адміністрації заявки та завірені копії обмірних свідоцтв, класифікаційних свідоцтв судна на виписку дисбурсментських рахунків по нарахуванню портових зборів, зборів і плат та інших наданих послуг.

Відповідно до п. 3.20 договору, агент зобов'язаний підписати надані адміністрацією акти виконаних робіт (надання послуг) належно вповноваженою особою, скріпити печаткою та повернути адміністрації по одному примірнику таких актів у строк протягом п'яти банківських днів з дати отримання актів виконання робіт (надання послуг) агентом під підпис, або у строк десяти банківських днів з дати відправлення актів поштою на адресу агента; у випадку відмови від підписання, неповернення таких актів виконаних робіт (надання послуг) протягом десяти банківських днів від дати надсилання адміністрацією/або протягом п'яти банківських днів з дати отримання під підпис представником агента, вважається, що акти є погодженими сторонами та надані послуги підлягають сплаті.

Положеннями п. 4.1 договору передбачено, що порядок справлення, розмір ставок портових зборів, зборів і плати, плати за забезпечення проведення криголамних робіт суден та інших спеціалізованих тарифів адміністрації, підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів згідно чинного законодавства; у разі внесення змін та (або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні портові збори, зборів і плати, плати за забезпечення проведення криголамних робіт суден, льодове проведення суден та інші спеціалізовані тарифи адміністрації, під час розрахунків, застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та (або) доповнень з моменту набрання чинності та (або) доповненнями; оплати портових зборів здійснюється агентом до виходу суден з/від акваторії/причалів морського порту Херсона на підставі дисбурсменських рахунків адміністрації відповідно вимог чинного законодавства України; у разі не сплати агентом зборів у встановленому порядку капітан порту може відмовити у вигляді дозволу на вихід судна з порту згідно статті 91 КТМ України; витрати, пов'язані капітаном порту цього права покладається на агента.

У п. 4.3 договору сторонами узгоджено перелік послуг адміністрації, які надаються за письмовою заявкою агента та оплачуються агентом згідно діючих на момент надання цих послуг тарифів адміністрації.

Пунктом 4.4 договору визначено, що оплата зборів і плат за послуги, що надаються суднам згідно чинного законодавства України, та оплата інших додаткових послуг адміністрації та зборів проводиться агентом згідно остаточних рахунків адміністрації з додаванням підтверджуючих документів, в тому числі актів виконання робіт (надання послуг), які попередньо направляються факсом або по електронній пошті на адресу агента, потім протягом доби вручається представнику агента під підпис (при цьому представник агента повинен бути належним чином уповноважений і мати довіреність для одержання від адміністрації документів (для агента) або направляє адміністрація направляє рахунки, підтверджуючі документи та акти виконання робіт (надання послуг) поштою на адресу агента; якщо рахунок, підтверджуючі документи та акти виконання робіт (надання послуг) надаються агенту адміністрацією під підпис-оплата повинна бути здійснена протягом п'яти банківських днів з дати отримання таких документів, а якщо зазначені документи відправляються поштою, то оплата здійснюється протягом десяти банківських днів з дати відправлення таких документів.

Оплату рахунків адміністрації агент здійснює відповідно до чинного законодавства України про здійснення розрахунків: для суден, які плавають під іноземним прапором - у доларах США; для суден, які плавають під прапором України - в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату надання послуг (п. 4.5 договору).

За умовами п.п. 9.1, 9.2 договору, останній набирає чинності з 04 лютого 2014 року та діє по 31 грудня 2014 року; сторони погодили, що умови цього договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ними з 01 січня 2014 року; договір може бути пролонгований на наступний рік, за умови направлення відповідного листа на адресу адміністрації протягом 30 діб до позначеного терміну припинення дії договору та за умови обов'язкового укладення відповідної додаткової угоди до цього договору.

18.03.2014 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до вказаного договору, якою внесено зміни до пункту 4.3.2 розділу 4 відносно порядку розрахунків.

Додатковою угодою № 2 від 30.12.2014 до даного договору сторонами доповнено вказаний договір пунктом 2.12 та викладено його у наступній редакції: «З 01 січня 2015 року адміністрація зобов'язується надавати агенту податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в ЄРПН; податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань адміністрації; адміністрація забезпечує реєстрацію податкової накладної в ЄРПН та її надання агенту протягом 14 календарних днів з моменту виникнення податкових зобов'язань; підтвердженням про реєстрацію податкової накладної адміністрації та/або розрахунку коригування до ЄРПН є повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування з ЄРПН; у разі невиконання (неналежного виконання) зазначених зобов'язань, у тому числі якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених Податковим кодексом України, адміністрація сплачує агенту штраф у розмірі суми ПДВ, зазначеної (що підлягають зазначенню) у відповідній податковій накладній та/або розрахунку коригування». Окрім того, сторонами також змінено пункти 9.1, 9.2 та продовжено строк дії договору до 31 грудня 2015 року. Згідно з даними журналу реєстрації виходів служби капітана морського порту Херсон 29.09.2014 за номером приходу 1021 зареєстровано судно «Нібулон 3» без барж, тип судна - буксир, час приходу 22:30, час оформлення виходу 23:00 та згідно даних з журналу реєстрації приходів служби капітана морського порту Херсон 05.10.2014р. за номером приходу 1076 зареєстровано судно «Нібулон 3» з баржами НБЛ-001 та НБЛ-013, тип судна - буксир, час приходу 12:15, час оформлення приходу 13:10, у зв'язку з чим позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки на сплату канального та корабельного зборів № 6232 від 30.09.2014 на суму 233,38 грн. та № 6436 від 07.10.2014 на суму 2556,55 грн.

Проте, відповідач вказані рахунки не оплатив, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України "Про морські порти України" у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний.

Розмір портових зборів та порядок їх сплати встановлені Порядком про портові збори, затвердженим наказом Міністерством інфраструктури України №316 від 27.05.2013 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за № 930/23462 (далі - Порядок).

Пунктом 1.2 вказаного Порядку передбачено, що згідно з частинами третьою-п'ятою статті 22 Закону України "Про морські порти України" портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: канальний збір справляється на користь власника каналу; корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України «Про морські порти України».

Згідно з п. 1.3 Порядку портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами , за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 2.1 Порядку із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

У пункті 2.7 Порядку встановлено, що із суден групи В корабельний збір справляється за кожне заходження в морський порт і вихід з нього за такими ставками: 1) у закордонному плаванні: 64 долари США - із судна, буксира; 32 долари США - з одиниці (баржа, ліхтер); 2) у каботажному плаванні: 16 доларів США - із судна, буксира; 8 доларів США - з одиниці (баржа, ліхтер).

На підставі даних з журналу реєстрації виходів і приходів суден служби капітана морського порту Херсон та враховуючи умови договору №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014 позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором про агенське обслуговування суден, що складається в тому числі з нарахованого корабельного збору.

Виходячи з системного аналізу пунктів 2.4, 3.20, 4.3 договору №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014 умовою, за якою можливе надання послуг за вказаним договором є надання відповідачем заявки на надання відповідних послуг за договором, а факт надання послуг за договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014 повинен підтверджуватись актами приймання-передачі, які свідчать про реальність здійснення операцій та які адміністрація надає агенту під підпис або направляє поштою.

У позовній заяві позивач зазначав, що заявки з боку ТОВ СП "Нібулон" перестали надходити з липня 2014 року.

Згідно з довідкою начальника служби системного адміністрування ТОВ СП "НІБУЛОН" від 11.12.2017р. в період з 01.07.2014 по 31.12.2014 відсутній факт передачі даних в електронному вигляді між електронними адресами , та . Також, відповідачем надана довідка від 11.12.2017, відповідно до якої у період з 05.10.2014 по 10.10.2014 в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, що ведеться в електронній базі СЕД "Мегаполіс" (через яку проходить реєстрацію вся вихідна кореспонденція ТОВ "НІБУЛОН") відсутні записи про реєстрацію вихідних листів щодо оплати транзитного проходження акваторії суден Буксир «Нібулон 3» з баржами НБЛ-001 та НБЛ-013 (05.10.2014).

Згідно з поясненнями начальника розрахункового центру Херсонської філії ДП "АМПУ" від 12.12.2017 відомості щодо дати надходження заявок, інформація щодо надсилання рахунків та актів до ТОВ "Нібулон" електронною поштою відсутня, оскільки база даних знищена комп'ютерною вірусною атакою "Реtуа".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає твердження позивача щодо надходження на його електронну адресу заявок відповідача недоведеними належними доказами.

Не подано позивачем і належним чином оформлених відповідних актів наданих послуг, а також доказів направлення таких актів на адресу ТОВ "Нібулон", оскільки наявні в матеріалах справи докази направлення рахунків (копії фіскальних чеків, списків) не можуть вважатись належними та допустимими доказами, враховуючи, що з цих документів не можливо встановити, які саме акти та за якими саме послугами направлялися на адресу ТОВ «Нібулон».

Так, господарський договір, як головна підстава виникнення договірних відносин, є основною правовою формою організації економічних відносин між рівноправними суб'єктами господарювання, при цьому, договір не є первинним документом, оскільки він свідчить лише про намір вчинити будь-які дії, але не підтверджує факт їх здійснення.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2. 2.4, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

До первинних документів, які підтверджують виконання договору або наявність яких є обов'язковою, згідно зі змістом договору про надання послуг є акти приймання-передачі наданих послуг, акт виконаних робіт тощо, які свідчать про реальність здійснення операції.

Отже, позивачем не подано суду належних доказів надання послуг за договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, доказів складання та надсилання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження того, що відповідач замовляв відповідні послуги.

Судом враховано, що зазначені в позові судна зареєстровані під прапором України. Держава прапору вказана в документах на судно. Це надає їм право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України.

Відповідно до статті 67 Водного кодексу України внутрішні морські води та територіальне море є внутрішніми водними шляхами загального користування. Перелік внутрішніх водних шляхів, віднесених до категорії судноплавних, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних" від 12.06.1996 № 640 річка Дніпро відноситься до судноплавних внутрішніх водних шляхів.

Як встановлено судом, судна ТОВ СП "Нібулон" проходили морський порт Херсон та рухались по судновому ходу.

Відповідно до Положення про навігаційне забезпечення судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.06.2007 №498 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 серпня 2007 р. за N 905/14172 судновий хід (фарватер) - водний простір на внутрішньому водному шляху, призначений для руху суден і позначений на місцевості і на карті; крім того, це безпечний у навігаційному відношенні прохід по водному просторі, означений засобами навігаційного обладнання.

Доказами розташування суднового ходу на річці Дніпро є наступні документи: витяг з «Умовних знаків для карт внутрішніх водних шляхів №908», де зазначено, як на картах відображається судновий шлях; витяг з Лоційного опису річки Дніпро №105 з позначками основного суднового ходу; навігаційна річкова карта Нижнього Дніпра від Каховської ГЕС до гирла №3528.

Отже, сам лише факт руху судна по водній поверхні річки Дніпро не є підставою для застосування Порядку №316, оскільки судно фактично рухалось по судновому ходу внутрішніх вод, які є об'єктами загального користування.

Необґрунтованими є також доводи скаржника про те, що суд першої інстанції помилково ототожнює поняття «вхід в акваторію морського порту» та «вихід з акваторії морського порту», «заходження в морський порт» з поняттям «вихід судна», «прихід судна».

Термін "вхід судна в порт" регулюється нормами міжнародного і національного права, що неможливо ототожнювати з "фактичним перетином координат порту".

Відповідно розділу 2 Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 р. (Конвенцію прийнято постановою Кабінету Міністрів України №775 від 21.09.1993) прибуття судна - це постановка судна, яке прибуло в порт, на якірну стоянку або біля причалу "час прибуття: час постановки судна, яке прибуло в порт на якірну стоянку або біля причалу".

Аналогічна норма міститься в національному нормативно-правовому акті, так 27.06.2013 Міністерство інфраструктури наказом від 27.06.2013 №430 затвердило Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 липня 2013 р. за N 1230/23762. Цей Порядок розроблений відповідно до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року (з поправками), статей 78, 90, 91 Кодексу торговельного мореплавства України та статті 14 Закону України "Про морські порти України".

Дія цього Порядку поширюється на судна, які заходять у морські порти України (крім морських рибних портів), капітанів морських портів, служби капітанів морських портів (далі - Служби) під час виконання ними процедур з оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден із морського порту та оформлення виходу суден із морського порту.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту: прихід судна - постановка судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту, у визначеному адміністрацією морського порту місці; вихід судна - відправлення судна від причалу, розташованого в акваторії порту, або з якірної стоянки в акваторії порту.

З огляду на викладене, а також те, що судна ТОВ "Нібулон" не заходили до морського порту Херсон, не швартувались до причалів, не ставали на якір в акваторії порту Херсон та не здійснювали вантажних операцій, враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні статей 74, 76, 77 ГПК України доказів надання відповідачу послуг за договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, доказів складання та надіслання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження здійснення відповідачем замовлення, місцевим господарським судом правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача корабельного збору.

Обґрунтовано відмовлено господарським судом Миколаївської області також і в задоволенні позовних вимог про стягнення канального збору за проходження суден відповідача по підхідному каналу Херсонського морському порту, з огляду на наступне.

Нарахування канального збору здійснено позивачем відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, що затверджений наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013 "Про портові збори", (в редакції, що діяла до 04.09.2015 (надалі - Порядок №316) за проходження суден Херсонським морським каналом.

Відповідно до п. 3.2. Порядку №316, нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження каналу судном в один кінець і кожне проходження каналу судном транзитом в один кінець за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за ставками, наведеними в додатку 3 до цього Порядку.

Відповідно п.3.1 Порядку №316, канальний збір за проходження суден каналом Дунай - Чорне море на баровій частині гирла Новостамбульське (Бистре), Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом (далі - БДЛК), Херсонським морським каналом (далі - ХМК), Керч-Єнікальським каналом (далі - КЄК) справляється на користь суб'єкта, визначеного пунктом 1.2 розділу І цього Порядку.

Пунктом 1.2 ст.1 Порядку №316 передбачено, що канальний збір справляється на користь власника каналу.

Відповідно Бази даних гідротехнічних споруд Реєстра судноплавства України Херсонський морський канал, номер свідоцтва про реєстрацію ГТС СР-104-4-207-13, індивідуальний номер ГТС ГТС-2103, належить філії "Дельта-лоцман" ДП "АМПУ".

Херсонський морський канал (ХМК) місце розташування - Херсонська область, Миколаївська обл., Дніпровський лиман, призначення - підхід до порту Херсон; довжина:40000м; проектна глибина: 8,25м; номер ГТС-2103, порядковий номер ГТС - Г1АМК029 належить Філія "Дельта-лоцман" ДП "Адміністрація морських портів України" акт приймання - передачі майна від 13.06.13р., розподільчий баланс майна від 13.06.13р. ДП "Адміністрація морських портів України". Інформація розміщена в Реєстрі ГТС морських портів на офіційній сторінці ДП "АМПУ".

Відповідно п. 9 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку "Щодо удосконалення функціонування державної системи забезпечення безпеки судноплавства" від 18.09.2006 №945 ДП "Дельта-лоцман" прийняло на баланс гідротехнічні споруди Бузько-Дніпровсько-лиманський та Херсонський морські канали згідно з технічними паспортами.

Вказаних обставин позивач належними та допустимими доказами не спростував.

Отже Херсонський морський канал належить іншій особі, а саме філії "Дельта-лоцман" ДП "Адміністрація морських портів України", а не Херсонській філії ДП "Адміністрація морських портів України", що виключає можливість стягнення з відповідача канального збору за прохід суден каналом, який йому не належить та не знаходиться у нього на балансі.

В процесі вирішення даного спору позивач змінив позовні вимоги зі стягнення плати за прохід суден Херсонським морським каналом на стягнення плати за інший об'єкт - підхідний канал Херсонського морського порту.

Відповідно до Паспорту підхідного каналу Херсонського морського порту він будувався для розрахункового судна: довжина -126м., ширина - 21,8м., осадка - 7,1м. Гранично допустимі габарити судна: довжина -229м., ширина - 32м., осадка - 7,6м. Габарити каналу: ширина 100м., глибина - 8,25м.

Відповідно ст. 67 Водного кодексу України внутрішні морські води та територіальне море є внутрішніми водними шляхами загального користування. Перелік внутрішніх водних шляхів, віднесених до категорії судноплавних, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Постанови КМ України "Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних" від 12.06.1996 № 640 річка Дніпро відноситься до судноплавних внутрішніх водних шляхів.

Гарантовані габарити внутрішніх водних шляхів в даній частині р.Дніпро 3,65м.

28.09.2009р. Україна приєдналась до Європейської угоди про найважливіші внутрішні водні шляхи міжнародного значення (УМВШ), вчиненої 19 січня 1996 року у м. Женеві (Указ Президента України "Про приєднання України до Європейської угоди про найважливіші внутрішні водні шляхи міжнародного значення (УМВШ)" від 28.09.2009 № 767/2009).

Відповідно до даного міжнародного документа внутрішні водні шляхи мають забезпечувати прохід суден з осадкою до 4,5м.

Зазначені в позові судна зареєстровані під прапором України, що надає їм право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України в межах гарантованих габаритів. Держава прапору вказана в документах на судно доданих позивачем до позовної заяви. Мають осадку баржи 0,6 м.(в баласті), 3,56м. (в вантажі), буксир 2,54м. і можуть здійснювати рух по р.Дніпро по судновим шляхам загального користування відповідно гарантованих глибин і не потребують використання спеціальної гідротехнічної споруди.

Щодо підхідного каналу Херсонського морського порту, то такої споруди як судноплавний канал (яма в землі), потребують лише судна з великою осадкою (7,6м. та більше), які не можуть пройти природними глибинами річки (4м., гарантовані габарити ВВШ) і саме для них створюється гідротехнічна споруда, що підтверджує паспорт даного каналу.

Відповідно до Паспорту каналу він будувався для розрахункового судна: довжина -126м., ширина- 21.8м., осадка - 7,1м. Гранично допустимі габарити судна: довжина -229м., ширина - 32м., осадка - 7,6м. Габарити каналу: ширина 100м., глибина- 8,25м.

Проходження гідротехнічною спорудою - підхідним каналом порту взагалі не має ніякого відношення до баржебуксирних складів суден, оскільки їх осадка дозволяє прохід з використанням природних глибин р.Дніпро і не потребують гідротехнічної споруди. У наступному Міністерство інфраструктури України з метою припинення суперечок між портами та агентами внесло зміни до Наказу №316 від 27.05.2013 (пункт 3.5 доповнено абзацом другим згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 24.07.2015 р. N 281), за якими судна, що згідно з обмірним свідоцтвом з повним вантажем мають осадку не більш як 4,0 метри, здійснюють плавання під Державним Прапором України внутрішніми водними шляхами в межах території України та віднесені згідно з класифікаційним свідоцтвом, виданим класифікаційним товариством, до суден внутрішнього або змішаного плавання, звільняються від сплати канального збору.

Відповідно до Довідки (свідоцтва) про реєстрацію Підхідного каналу до Херсонського морського порту Регістра судноплавства України СР-104-4-268-15 від 02.12.2015 дана гідротехнічна споруда була зареєстрована 02.12.2015, Свідоцтво про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації СП-22-107.1-4-138-16 отримано 28.11.2016, а судна заявлені в позові проходили по р.Дніпро в 2014 році.

Відповідно п. 1.8. Наказу Міністерства інфраструктури України "Про затвердження Положення про організацію та порядок здійснення технічного нагляду за гідротехнічними спорудами воднотранспортного комплексу" від 16.01.2014 № 21 експлуатація ГТС без наявності чинних документів Регістру не допускається.

Порядок №316 був розроблений відповідно до статті 22 Закону України "Про морські порти України", підпунктів 4.3.1, 4.3.3 підпункту 4.3 пункту 4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року N 581.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» визначено, що канали це гідротехнічні споруди.

Позивач надав документи про реєстрацію гідротехнічної споруди 02.12.2015, яку Регістр судноплавства допустив до експлуатації в якості гідротехнічної споруди з 28.11.2016.

Отже, на момент проходу р.Дніпро суден зазначених в позові підхідного каналу Херсонського морського порту взагалі не існувало в якості гідротехнічної споруди.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на приписи ст.ст. 123, 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 2400 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 253, 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі № 915/1014/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Херсонського морського порту) - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20.03.2018р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

Поліщук Л.В.