Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/1186/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

при секретарі: Макарчук В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації Кашута Дмитра Євгеновича

до Фізичної особи-підприємця Захарчука Сергія Миколайовича

про стягнення 5876,59 грн.

Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації Кашута Дмитра Євгеновича подано позов про стягнення з фізичної особи - підприємця Захарчука Сергія Миколайовича заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень та по комунальним платежам у сумі 5876,59 грн.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.01.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 08.02.2018.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 08.02.2018 оголошено в підготовчому судовому засіданні перерву на 22.02.2018.

Ухвалою від 22.02.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.03.2018.

Позивач в судове засідання повноважного представника не направив. 05.03.2018 на адресу господарського суду Житомирської області від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" надійшло клопотання, в якому останній просив розглянути спір за відсутності представника позивача (а.с. 109).

Відповідач в судове засідання не з'явився. 03.03.2018 на адресу суду повернулась ухвала господарського суду Житомирської області від 22.02.2018, яка направлялась на адресу відповідача з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення "за не запитом" (а.с. 105-108).

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки поштова кореспонденція направлялась відповідачу за юридичною адресою, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Оскільки явка відповідача в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 25.11.2016 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Захарчуком Сергієм Миколайовичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди нежилих приміщень (а.с. 10-12).

Відповідно до п. 1.1. договору сторони домовились, що орендодавець передає в оренду орендарю, а орендар приймає на умовах оренди частину нежилих приміщень, які складаються із однієї кімнати загальною площею 21,5 кв.м., (кімната № 318), що знаходиться на третьому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська 18/24, позначених на плані Додатку № 2 до Договору (далі - «Об'єкт оренди»). Об'єкт оренди позначений на Плані за поверхами, який є додатком № 2 до Договору.

Згідно п. 1.3 договору, право на користування об'єктом оренди виникає у орендаря з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, який підписується протягом трьох днів з моменту укладення цього Договору.

25.11.2016 на виконання умов договору сторонами підписано акт приймання-передачі, за умовами п. 1. якого орендодавець передає орендарю наступне майно:

- частину нежилих приміщень, які складаються із однієї кімнати загальною площею 21,5 кв.м., (кімната № 318), що знаходиться на третьому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська 18/24, позначених на плані Додатку № 2 до Договору. Об'єкт оренди позначений на Плані за поверхами, який є додатком № 2 до Договору;

- об'єкт оренди передається з системою теплопостачання, що включає прилади автоматики та обліку тепла, розетками та вимикачами світла. Електричне обладнання та проводка у робочому стані. Приміщення обладнане вхідними та міжкімнатними дверима, металопластиковими вікнами, санвузол на поверху;

- орендарю передається комплект ключів від вхідних дверей та кімнати, які мають бути повернуті Орендодавцю після припинення дії Договору.

У пункті 2 акта приймання-передачі зазначено, що об'єкт оренди істотних недоліків не має та переданий орендодавцю в належному стані, відповідно до умов Договору (а.с. 13-14).

Відповідно до пункту 3.1. договору сторони визначили, що орендна плата за користування об'єктом оренди з урахуванням її індексації встановлюється із розрахунку 180,00 (сто вісімдесят гривень 00 копійок) за 1 м.кв. з ПДВ, що за один місяць оренди складає 3225,00 (три тисячі двісті двадцять п'ять гривень 00 копійок), а також податок на додану вартість у сумі 645,00 (шістсот сорок п'ять гривень 00 копійок), всього за один місяць оренди 3870,00 (три тисячі вісімсот сімдесят гривень, 00 копійок) з ПДВ.

За приписами п. З.З договору, орендна плата (п. 3.1.цього Договору) нараховується та сплачується орендарем на підставі рахунків орендодавця щомісячно шляхом переказу коштів на рахунок Орендодавця до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця оренди. У разі прострочення внесення орендної плати понад 10 (десять) календарних днів, орендар з наступного місяця, що слідує за розрахунковим, сплачує орендну плату за майбутній період за 2 (два) місяці оренди. Акт наданих послуг з оренди підписується орендарем та орендодавцем щомісячно в останній день розрахункового місяця оренди. Неукладання сторонами за будь-яких причин акта наданих послуг не перешкоджає подальшій оренді та не є підставою вважати, що послуги надані орендодавцем не в повному обсязі.

Згідно п. 3.4 договору, експлуатаційні витрати орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія тощо) не включаються до орендної плати та відшкодовуються орендарем. Орендодавцю окремо, відповідно до виставлених орендодавцем рахунків пропорційно займаній орендарем площі, у триденний строк з дня отримання орендарем таких рахунків, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Пунктом 3.5 договору сторони передбачили, що рахунки на оплату орендної плати, експлуатаційних витрат та комунальних послуг надаються орендарю/його представнику під підпис на їх копіях із зазначенням прізвища та ініціалів особи, яка отримує такі рахунки. Неотримання орендарем рахунків від орендодавця не є підставою для звільнення від сплати орендної плати/інших платежів чи їх затримання.

Згідно п. п. 8.1, 8.2 договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами/їх представнику. Цей договір втрачає чинність 31 березня 2017 року або достроково (до закінчення строку оренди) припиненням дії цього Договору.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що повернення орендарем об'єкта оренди орендодавцю здійснюється в останній день строку дії даного договору (закінчення строку дії договору або дострокового розірвання) по Акту про повернення об'єкта оренди з дотриманням порядку, вказаному у цьому договорі. Зобов'язання орендаря по поверненню об'єкта оренди вважається виконаним з моменту підписання сторонами/стороною Акту про повернення об'єкта оренди.

На виконання умов п. 6.7 договору між сторонами 31.07.2018 підписано акт про повернення об'єкту оренди до Договору оренди нежилих приміщень № б/н від 25.11.2016 договору. Пунктом 4 даного акту визначено, що орендар зобов'язується сплатити за спожиті в березні 2017 року комунальні послуги в повному обсязі на підставі наданого орендодавцем рахунку (а.с. 15).

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору не сплатив орендну плату за березень 2017 року в сумі 3870,00 грн. та комунальні платежі за лютий та березень 2017 року в сумі 2006,59 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, яка становить 5876,59 грн.

07.12.2017 позивачем на адресу відповідача направлено лист з вимогою погасити існуючу заборгованість в сумі 5876,59 грн. (а.с. 20).

Відповідач відповіді на вищевказану вимогу не надав, заборгованості не сплатив, що стало підставою звернення позивача до суду з метою захисту свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди нежилих приміщень від 25.11.2016.

Згідно ч.6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму( оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Дана норма кореспондується з приписами статті 283 Господарського кодексу України.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1 ст. 760 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прийняв, а позивач передав у строкове платне користування частину нежилих приміщень, які складаються з однієї кімнати загальною площею 21,5 кв.м. (кімната № 318), що знаходиться на третьому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м.Київ, вул. Дмитрівська 18/24, що вказує на належне виконання зобов'язань позивачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п.п. 3.1, 3.3, 3.4 договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату до 10 числа кожного поточного місяця, а експлуатаційні витрати та вартість комунальних послуг не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем виконано зобов'язання за договором оренди щодо виставлення рахунків на оплату експлуатаційних витрат та вартості комунальних послуг (а.с.89-94 ), однак відповідач розрахунки за користування орендованим приміщенням за березень 2017 та щодо оплати експлуатаційних витрат та вартості комунальних послуг за лютий, березень 2017 року не здійснив.

Заборгованість відповідача, відповідно до умов договору щодо сплати орендної плати склала 3870,00грн., що являється заборгованістю за березень 2017 року.

Заборгованість відповідача з оплати експлуатаційних витрат та вартості комунальних послуг становить 2006,59, грн. (833,02 грн. експлуатаційні послуги за лютий 2017 року, 590,63 грн. експлуатаційні послуги за березень 2017 року, 364,13 витрати за електроенергію за лютий 2017 року, 208,00 грн. витрати за електроенергію за березень 2017 року, 9,07 грн. витрати за водопостачання за лютий 2017 року).

Про необхідність провести розрахунки по сплаті комунальних послуг, зокрема, за березень 2017 р, відповідач був обізнаний, що вбачаєтся зі змісту Акта про повернення об'єкта оренди від 31.03.2018. Крім того, на адресу відповідача була направлена вимога про погашення заборгованісті в загальній сумі сумі 5876,59 грн., яка залишена без відповіді і задоволення (а.с. 20).

Таким чином станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди нежилих приміщень від 25.11.2016 не змінилась та становить 5876,59 грн.

Вказану суму заборгованості відповідач не оспорив, доказів погашення вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

З огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 5876,59 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню в сумі 5876,59 грн.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Захарчука Сергія Миколайовича (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" (01054, м.Київ, вул. Дмитрівська,18/24, )

- 5876,59 грн. заборгованості;

- 1600,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.03.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід)