У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

26 березня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/201/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Мурашко І. Г. , розглянуто заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі»,

вул. Глібова, буд. 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Бойко Романа Дмитровича, АДРЕСА_1, грошової заборгованості в сумі 6180,87 грн. за договором від 01.10.2015 за № 034 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води

ВСТАНОВЛЕНО:

19 березня 2018 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Бойко Романа Дмитровича боргу за договором від 01.10.2015 за № 034 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води в сумі 6180,87 грн., з якого 2083,23 грн. сума основного боргу за поставлену теплову енергію у період жовтень 2016 року - лютий 2018 року; 1511,33 грн. сума пені за період з 01.12.2016 по 26.02.2018; 2447,70 грн. сума трьох відсотків річних за аналогічний період та 138,61 грн. сума інфляційних втрат за період з 01.12.2016 по 31.01.2018.

Вивчивши зміст заяви про видачу судового наказу, суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу враховуючи наступне.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Так статтею 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 5 ч. 2). До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3).

Відповідно до ст. ст. 76-78 Господарського процесуального кодексу України, належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із приписів наведених вище норм, суд доходить висновку, що при зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу, останнім мають бути надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази, на підтвердження заявлених ним вимог.

Як встановлено судом, заява ТОВ «НіжинТеплоМережі» про видачу судового наказу не відповідає вимогам, встановленим до її форми та змісту, оскільки в порушення вимог п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, заявником не зазначено повного переліку доказів, на яких ґрунтуються його вимоги до боржника, та не надано достатніх документів на підтвердження зазначених обставин.

Виходячи з умов договору від 01.10.2015 за № 034 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води, зокрема пунктів 3.2.26, 3.2.27, 6.9, оформлення сторонами приймання - передачі теплової енергії (у вигляді опалення) здійснюється шляхом підписання актів прийому - передачі теплової енергії. Вказані акти за період заявлений до стягнення, а саме жовтень 2016 року- лютий 2018 року, відсутні в матеріалах, доданих до заяви про видачу судового наказу.

Рахунки - фактури, складені заявником на підставі договору від 01.10.2015 за № 034 у період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року та виставлені до оплати споживачу ФОП Бойко Р.Д., - не підтверджують фактичний обсяг споживання ним теплової енергії у вигляді опалення у вказаному вище періоді. Рахунки - фактури, виставлені до сплати ФОП Бойко Р.Д., на які посилається ТОВ «НіжинТеплоМережі» обґрунтовуючи обсяг теплової енергії, вартість якої заявлена ним до стягнення, не є первинними документами бухгалтерського обліку у розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки вказані документи не фіксують господарську операцію, розпорядження ані дозволу на проведення господарської операції. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачають тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги, а сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника, актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг) тощо.

Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, дійшов висновку, що з наданих документів взагалі не можливо встановити, яким чином теплопостачальною організацією визначався обсяг споживання ФОП Бойко Р.Д. теплової енергії у спірному періоді (розрахунковим методом чи на підставі показань засобів обліку) (пункт 5.1 договору). Перелік доказів на підтвердження обсягу споживання ФОП Бойко Р.Д. теплової енергії за договором від 01.10.2015 за № 034 напряму залежить від обраного сторонами способу обліку теплової енергії (розділ 5 договору). При цьому, у випадку якщо обсяг теплоспоживання визначався за допомогою розрахункового методу, то заявником до заяви про видачу судового наказу має бути надано розгорнутий, обґрунтований належними та достатніми доказами розрахунок обсягу теплоспоживання, вартість якого заявлена до стягнення з боржника, в тому числі щодо теплового навантаження по об'єкту опалення; дат початку та закінчення опалюваних періодів у відповідних роках; показань середньої місячної температури зовнішнього повітря; тарифів, діючих у спірному періоді та ін.

За відсутності повного та достатнього переліку доказів, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (зокрема щодо помісячного обсягу теплоспоживання боржника), - суд позбавлений можливості встановити законність виданого ним наказу.

Відповідно до пунктів 1 частини 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява ТОВ «НіжинТеплоМережі» про видачу судового наказу складена з порушенням приписів п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Виходячи із змісту пункту 5 частини 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову до суду за такою вимогою.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України спеціальна позовна давність в один рік встановлюється щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу). З огляду на приписи частини 1 ст. 261 вказаного Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, вимоги ТОВ «НіжинТеплоМережі» в частині стягнення пені з ФОП Бойко Р.Д. за порушення ним грошових зобов'язань по оплаті вартості теплової енергії, спожитої у період з листопада 2016 по січень 2017 за договором від 01.10.2015 за № 034, заявлені з пропущенням річного строку позовної давності за період з 01.12.2016 по 13.03.2017 (датою звернення ТОВ «НіжинТеплоМережі» до суду з вказаною вище вимогою є 14.03.2018, про що свідчить штемпель відділення поштового зв'язку про направлення заяви про видачу судового наказу на адресу Господарського суду Чернігівської області).

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено у видачі судового наказу в частині стягнення з ФОП Бойко Р.Д. пені за період з 01.12.2016 по 13.03.2017 за порушення ним грошових зобов'язань по оплаті вартості теплової енергії, спожитої у період з листопада 2016 по січень 2017 за договором від 01.10.2015 за № 034, у зв'язку з тим, що пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову до суду за такою вимогою.

Заявнику роз'яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. В той же час, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 152 вказаного Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному поряду.

З наведеного слідує, що заявник не має права повторно звернутися до Господарського суду Чернігівської області в порядку наказного провадження в частині вимог про стягнення пені за період з 01.12.2016 по 13.03.2017, нарахованої за порушення боржником грошових зобов'язань по оплаті вартості теплової енергії (у вигляді опалення), спожитої у період з листопад 2016 - січень 2017, на підставі пункту 7.3.3 договору від 01.10.2015 за № 034 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води.

Керуючись п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150, п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 152, 153, 234, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Бойко Романа Дмитровича боргу в сумі 6180,87 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі частини 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області у 10-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 26.03.2018

Суддя І.Г. Мурашко

Єдиний державний реєстр судових рішень - http://reyestr.court.gov.ua/