ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2018

Справа № 910/9180/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Тепло Сервіс Комфорт”

до                     Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

третя особа           Печерська районна в місті Києві державна адміністрація

про                     стягнення 151942,28грн.

Представники сторін:

від позивача – не з’явився;

від відповідача – не з’явився;

від третьої особи – не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Тепло Сервіс Комфорт” звернулося до суду з позовом до Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 151942,28грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.11.2014 між позивачем та відповідачем 2 було укладено Договір № ТСК99м, на підставі якого позивач надав відповідачу 2 послуги на загальну суму 99703,26 грн., оплату яких останній не здійснив. У той же час, на підставі розпорядження голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації «Про ліквідацію управління освіти і створення управління освіти та інноваційного розвитку» від 07.04.2015 № 186-к із 11.06.2015 діяльність відповідача 2 було припинено шляхом ліквідації та утворено управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (відповідача 1), яке є його правонаступником. Відтак, позивач просив стягнути з відповідача 1, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, заборгованість за Договором у загальному розмірі 99703,26 грн., а також 70376,47 грн. інфляційних втрат та 9169,94 грн. трьох процентів річних.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов.

Також, позивач заявляв клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача Управління освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, мотивоване тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі № 826/10668/15 скасовано розпорядження голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації «Про ліквідацію управління освіти і створення управління освіти та інноваційного розвитку» від 07.04.2015 № 186-к. Судом вказане клопотання було задоволено та винесено відповідну ухвалу від 14.07.2016 про залучення співвідповідача у справі.

У судове засідання представник позивача не з’явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач 1 проти задоволення позову заперечував, пославшись у відзиві на позов зокрема на те, що в реєстрах бюджетних зобов’язань відсутні відомості про взяття бюджетного зобов’язання за вказаним Договором, а наданий до матеріалів справи акт виконаних робіт датований датою укладення Договору, що свідчить про неможливість їх виконання та безпідставність позовних вимог.

На підставі викладеного відповідач 1 просив у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання представник третьої особи не з’явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Разом із цим, у клопотанні від 22.02.2018 відповідач 1 просив розгляд справи здійснювати без участі його представника.

Відповідач 2 відзиву на позов не подав, уповноваженого представника до судового засідання не направив, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа в письмових поясненнях по справі зауважила, що відповідач 1 виконує свої функції та повноваження відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 № 121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень», Положення про управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.06.2015 № 327.

У судове засідання представник третьої особи не з’явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Разом із цим, третя особа в письмових поясненнях просила розгляд справи здійснювати без участі її представника.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2014 між позивачем та відповідачем 2 укладено Договір № ТСК99м, відповідно до умов якого позивач зобов’язався в 2014 році надати відповідачу 2 послуги з ремонтування та технічного обслуговування іншого електричного устаткування (калібрування тепло лічильників), а відповідач 2 – прийняти та оплатити такі послуги (п. 1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. вказаного правочину ціна договору становить 99703,26 грн. без ПДВ.

Розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем 2 на підставі п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України та ст. 49 Бюджетного кодексу України на умовах відстрочки платежу до 30 календарних днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідачем 2 бюджетного призначення на фінансування товарів на свій реєстраційних рахунок. (п. 4.1. Договору).

Пунктом 5.1., 5.2. даної угоди сторони погодили, що строк виконання послуг становить червень-грудень 2014 року в закладах освіти Печерського району м. Києва.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.11.2014 між сторонами за Договором підписано акт виконаних робіт № 1 на загальну суму 99703,26 грн.

Оскільки оплату за виконані роботи відповідач 2 не здійснив, позивач звертався до останнього з претензією від 10.07.2015 № 57 про сплату заборгованості.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), ст. 173 Господарського кодексу України (далі – ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У той же час, на підставі розпорядження голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації «Про ліквідацію управління освіти і створення управління освіти та інноваційного розвитку» від 07.04.2015 № 186-к вирішено, зокрема, утворити з 11.06.2015 управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (п. 1); припинити діяльність управління освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з 11.06.2015 шляхом ліквідації (п. 2); визнати, що управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації є правонаступником прав та обов'язків управління освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (п. 3); утворити з 11.06.2015 комісію з припинення (ліквідаційну комісію) управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (п. 4).

Вказане розпорядження було оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва, яким постановою від 04.04.2016 у справі № 826/10668/15 у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування даного розпорядження було відмовлено.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, залишеною без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 20.09.2017, постанову суду першої інстанції скасовано. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.04.2015 № 186-к.

Дана постанова мотивована тим, що в оскаржуваному розпорядженні відсутнє юридичне обґрунтування його прийняття, та, крім того, останнє прийнято поза межами дискреції, наданої постановою № 606, яка не передбачає ліквідації управлінь, що виконують повноваження місцевої державної адміністрації.

Поряд із цим, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач 2 ще знаходиться в стані припинення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов’язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, оскільки в указаному реєстрі відсутній запис про припинення відповідача 2, останній продовжує здійснювати свою діяльність та має самостійно відповідати за своїми зобов’язаннями відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України.

Крім того, у матеріалах справи відсутній ліквідаційний баланс та докази передачі відповідачем 2 зобов’язань відповідачу 1 на виконання п. 3 розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.04.2015 № 186-к, скасованого в подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі № 826/10668/15.

У той же час, із заявлених позовних вимог вбачається, що останні пред’явлені позивачем лише до відповідача 1, який не є стороною Договору та не відповідає за зобов’язаннями відповідача 2.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Одночасно, оскільки до відповідача 2 не пред’явлено жодних позовних вимог, тобто між вказаними сторонами предмет спору відсутній, провадження в справі щодо відповідача 2 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 231-233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Провадження у справі до Управління освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (01021, м. Київ, вул. Інститутська, 24/7; ідентифікаційний код 37451545) закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 26.03.2018

Суддя                      Я.В. Маринченко