ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р.Справа № 922/4170/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Покровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальне підприємство МОСТ-1"
про стягнення коштів
представник позивача не зявився

представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 01.12.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальне підприємство МОСТ-1" (відповідач) 405414, 61 грн. заборгованості за договором субпідряду №2-230/1 від 29.10.2012 р. (01-26/02-65/12).

Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Протокольною ухвалою судом було відкладено підготовче засідання на 26.02.2018. Також ухвалою суду від 08.02.2018 було продовжено строк підготовчого провадження.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх. № 525 від 10.01.2018) та заперечення на відповідь позивача на відзив (вх. № 4516 від 19.02.2018), які долучено судом до матеріалів справи.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача (вх. № 309 від 07.02.2018), яку долучено до матеріалів справи.

Позивач 26.02.2018 свого представника до суду не направив, про час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі та звертає увагу суду на те, що ним подано всі докази в обґрунтування власної правової позиції у спорі по даній справі ним надані, що зумовлює необхідність до переходу до розгляду даної справи по суті.

Розгляд справи було призначено по суті на 15.03.2018.

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивач, в якому крім іншого, підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечує.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.03.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2012 року між ДП «Донецький облавтодор» в особі директора ОСОБА_3 (позивач, субпідрядник) та ТОВ «ВП МОСТ-1», в особі директора ОСОБА_4 (відповідач, генпідрядник) було укладено договір субпідряду №2-230/1 (01-26/02/65/12).

Відповідно до п.1.1 Договору Субпідрядник (Позивач) зобовязувався протягом 2012 року виконати послуги з поточного ремонту мостового переходу через р. ОСОБА_5 на автомобільній дорозі місцевого значення Т-13-02 КПИ «Танюшевка» - Старобільськ - Артемівськ, км 177+950, відповідно до розрахунку договірної ціни, що є невідємною частиною Договору.

Згідно пункту 3.1 Договору ціна цього договору становить 676 592, 4 грн., у тому числі ПДВ- 112 765, 4 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником протягом 20 банківських днів на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3), а також акту приймання виконаних робіт (форми №КБ-2), підписаними уповноваженими представниками Сторін, при умові надходження від Замовника - Служби автомобільних доріг у Донецькій області, коштів за надані послуги на рахунок Генпідрядника.

Відповідно до рішення господарського суду Донецької області по справі №905/3531/16 від 28.02.2017 року стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ТОВ «ВП МОСТ-1» заборгованість в розмірі 415 487, 76 грн. за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-230 від 02.10.2012 року.

Як вбачається із зазначеного судового рішення, відповідно до п.1.1 договору, учасник зобовязується у 2012-2013 р.р. виконати послуги з поточного ремонту мостового переходу через р. ОСОБА_5 на автомобільній дорозі місцевого значення Т-13-02 КПП «Танюшевка» - Старобільськ - Артемівськ, км 177+950, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Отже, предмет договору №2-230 від 02.10.2012 року між ТОВ «ВП МОСТ-1» та Службою автомобільних доріг в Донецькій області та договору №2-230/1 від 29.10.2012 року між ТОВ «ВП МОСТ-1» та ДП «Донецький облавтодор» є ідентичним.

Згідно наданої відповідачем меморіального ордеру №5 від 07.06.2017 (копія якого надана відповідачем до матеріалів справи), грошові кошти, стягнуті за рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/3531/16 від 28.02.2017 року стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ТОВ «ВП МОСТ-1».

Відповідно до п.4.1 договору субпідряду від 29.10.2012 року, протягом 20 банківських днів після отримання коштів за надані послуги від Служби автомобільних доріг у Донецькій області ТОВ «ВП МОСТ-1» повинно було розрахуватися з нашим підприємством за виконані роботи.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надані акти прийняття виконаних робіт за договором №2-230/1 від 29.10.2012 з поточного ремонту моста через р. ОСОБА_5 на автомобільній дорозі місцевого значення Т-13-02 КПП «Танюшевка» - Старобільськ - Артемівськ, км 177+950 та довідки про вартість зазначених робіт на загальну суму 405414,61 грн.

Відповідач по справі зазначає, що підписані акти виконаних робіт підписано не уповноваженою особою - директором ОСОБА_4, в той час як директором, на дату підписання була інша особа - ОСОБА_1

Суд не може погодитися з такою позицією відповідача, оскільки, договір субпідряду № 2-230/1 від 29.10.2012 року, підписував директор ТОВ «ВП Мост-1» - ОСОБА_4 Відповідач не надав суду доказів повідомлення позивача про зміну керівника ТОВ «ВП Мост-1», вказані акти скріплені печаткою відповідача, також, згідно довідки з ЄДРПОУ ОСОБА_4 є засновником та єдиним бенефіціарним власником відповідача.

Крім того, як вбачається з наданих позивачем доказів, між ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ТОВ «ВП Мост-1» був укладений Договір підряду № 2-54/1 від 01.10.2015 року. 31 травня 2016 року були підписані Акти виконаних будівельних робіт по вищезазначеному договору де зазначена уповноважена особа зі сторони ТОВ «ВП Мост-1» - директор ОСОБА_4, тобто коли, як зазначає відповідач, вже ОСОБА_4 не був на посаді директора. 15.06.2016 року ТОВ «ВП Мост-1» перерахувало на користь ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» оплату за виконані роботи за Договором підряду № 2-54/1 від 01.10.2015 року.

Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що подальше звернення до суду відповідача з позовом до Служби автомобільних доріг у Донецькій області з позовом про стягнення заборгованості за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-230 від 02.10.2012 року за виконані послуги з поточного ремонту мостового переходу через р. ОСОБА_5 на автомобільній дорозі місцевого значення Т-13-02 КПП «Танюшевка» - Старобільськ - Артемівськ, км 177+950, підтверджує виконання зазначених робіт позивачем та подальше схвалення відповідачем дій ОСОБА_4 щодо підписання актів та довідок про виконання цих робіт та їх прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

Статтею 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Правилами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України унормовано, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

За приписами частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За приписом статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до ч. І ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (... сплатити гроші тощо)..., а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. І ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Посилання Відповідача на пропущення строку позовної давності відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України не має правових підстав.

Дійсно згідно умов спірного договору роботи мали бути виконані у 2012 році, однак дані обставини не є підставою для застосування строків позовної давності, оскільки, відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України - Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Акти виконаних робіт підписані 31.10.2016 року. Згідно п. 4.1 Договору субпідряду №2-230/1 від 29.10.2012 року - Розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником протягом 20 банківських днів на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), а також акту приймання виконаних робіт (форми КБ-2в) підписаними уповноваженими представниками Сторін, при умові надходження від замовника - Служби автомобільних доріг в Донецькій області, коштів за надані послуги на рахунок Генпідрядника.

Згідно п. 6.1 особливих умов (додаток до договору) оплата здійснюється після надходження від замовника коштів на рахунок Генпідрядника.

Таким чином, строк позовної давності починає відраховуватися не раніше ніж 20 дня з дати підписання актів та довідок про вартість виконаних робіт, а не з дати зазначеної у відзиві на позовну заяву.

Більш того, підписання зазначених актів відповідачем у 2016 році ніяким чином не спростовує того, що вказані роботи могли бути виконані позивачем у 2012 році, як то передбачено договором, однак дотримання строків виконання робіт не є предметом спору, а тому й не досліджується судом.

У відповідності до ч. І ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням, зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, того, що ТОВ «ВП МОСТ-1» має заборгованість перед ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за виконані роботи згідно договором №2-230/1 в розмірі 405 414, 61 грн. та настання у відповідача обов'язку щодо оплати вартості цих робіт.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів оплати вартості виконаних робіт не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-80, 86, 91, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальне підприємство Мост-1" (61046, м. Харків, пр. Московський, 273, ) на користь Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, 2, ) суму основного боргу в розмірі 405 414, 61 грн. та 6081,22 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення до Харківського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.03.2018 р.

Суддя ОСОБА_6