УХВАЛА

м. Київ

23.03.2018Справа № 910/3371/18

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Онуфрик Павла Михайловича (02000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про вжиття заходів забезпечення позову, без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Фізична особа-підприємець Онуфрик Павло Михайлович звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позову шляхом заборони Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а також іншим уповноваженим ним особам не вчиняти будь-яких дій щодо демонтажу сезонного майданчика для харчування біля стаціонарного закладу ресторанного господарства на просп. Героїв Сталінграда, 14-Б, який належить позивачу, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що між заявником та Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у 2016 році було укладено договір №03676-16 щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою за умовами якого заявник набув права на розміщення сезонного майданчика для харчування біля стаціонарного закладу ресторанного господарства на просп. Героїв Сталінграда, 14-Б. Заявник вказує, що вказаний договір у зв'язку із відсутністю заперечень сторін весь час прологновувався.

Так, заявник вказує, що 20.03.2018 Департаментом на його адресу було направленого електронного листа із пакетом документів щодо укладення (пролонгування) зазначеного договору. В цей же день ФОП Онуфрик П.М. здійснив оплату пайового внеску в утриманні об'єкта благоустрою, чим прийняв умови запропонованого Департаментом договору.

Проте, не зважаючи на оплату заявником вартості внеску, 20.03.2018 о 14:42 год. повідомив про припинення дії надісланого раніше договору.

Так заявника вказує, що у зв'язку із припиненням з боку департаменту вказаного договору, наразі, існує реальна загроза того, що Департаментом будуть вчинятися дії щодо демонтажу встановленого заявником сезонного майданчика для харчування.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Стейт» про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що на думку останнього існує реальна загроза того, що Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) будуть здійснені заходи щодо демонтажу встановленого заявником літнього майданчика.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

В той же час, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо демонтажу вказаного майданчика.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обгрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову, а також не наведені обставини з якими заявник пов'язує порушення його прав і охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Фізичну особу-підприємця Онуфрик Павла Михайловича.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Онуфрик Павлу Михайловичу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 23.03.2018.

Суддя Я.В. Маринченко