РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2018Справа № 910/20326/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс"

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (03680, м.Київ, вул.Пшенична, 4, ) та Приватне акціонерне товариство "АК "Перлина" (02140, м.Київ, вул.Б.Гмирі, 1, )

про стягнення 254 976,51 євро, що еквівалентно 7 934 866,19 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Посікіра Р.Р. за дов.

від відповідача: Лопатнікова А.В. за дов.

від третьої особи1: Пантія О.А. за дов.

від третьої оосби2:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача 254 976,51 євро, що еквівалентно 7 934 866,19 грн. заборгованості за гарантією, виданою відповідачем, на забезпечення виконання підрядником - ТОВ "Аеровент" своїх зобов'язань за контрактом № 39299/6 від 10.05.2016 на виконання робіт з реконструкції будівлі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.05.2016 між Львівським КП «Львівелектротранс» (замовник) та ТОВ «Аеровент» (підрядник) був укладений Контракт № 39299/6 на виконання робіт з реконструкції будівлі профілакторію із котельнею, побутовими та адміністративними приміщеннями в Трамвайному Депо № 2 ЛКП «Львівелектротранс» по вул.Промисловій, 29 у м.Львові. Виконання підрядником зобов'язань по контракту було забезпечено наданою ПАТ КБ «Приватбанк» безвідкличною гарантією виконання контракту № G0616/4395 від 03.06.2016 на суму 254 976,51 Євро за першою вимогою замовника, що супроводжується письмовим твердженням про порушення підрядником зобов'язань за умовами контракту, причин або підстав висунення платіжної вимоги на вказану суму. Позивач вказує, що враховуючи розірвання контракту з причин невиконання зобов'язань підрядника, зокрема відставання у виконанні робіт у порівнянні із робочою програмою та невиконання вказівок замовника про їх усунення, він звернувся до банку із вимогою № 06/280 від 20.02.2017, № 06/542 від 07.04.2017 (повторна вимога) про виплату банківської гарантії та в результаті перемовин та листування сторін, банк листом № Е.35.0.0.0/4-53779 від 24.04.2017 повідомив позивача про прийняття позитивного рішення щодо платежу по гарантії на суму 254 976,51 євро, проте виплата не здійснена, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 20.10.2017 порушено провадження у справі № 910/20326/17, розгляд справи призначено на 19.12.2017.

11.12.2017 до суду від позивача надійшли докази по справі, додаткові пояснення до позову та клопотання про залучення до участі у справі ТОВ "Аеровент" (03680, м.Київ, вул.Пшенична, 4, ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, заява про попередній розрахунок судових витрат.

19.12.2017 до суду від ТОВ "Аеровент" надійшло клопотання про залучення до участі у справі Приватного акціонерного товариства "АК "Перлина" (02140, м.Київ, вул.Б.Гмирі, 1, ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, який виступає майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ "Аеровент" по договору про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.2017, наданої на користь позивача, тому ухвалення рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки вказаної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2017 справу № 910/20326/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 16.01.2018.

11.01.2018 до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та заява про залучення до участі у справі Національного банку України та Приватного акціонерного товариства "АК "Перлина" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

16.01.2018 до суду від ТОВ "Аеровент" надійшли письмові пояснення по справі, в яких у задоволенні позову просить відмовити, пояснюючи, що дійсно банком на вимогу замовника - позивача № 06/280 від 20.02.2017 про виконання платежу по гарантії від 03.06.2016 на суму 254 976,51 Євро зазначив, що вимога бенефіціара не містить посилань на те, які саме зобов'язання було порушено принципалом, а також, у зв'язку із невідповідністю вимог валюти, в якій має бути здійснена виплата; на вимогу замовника № Е.35.0.0.0/4-53779 від 24.04.2017 банк прийняв позитивне рішення, проте платіж не може бути виконано в силу того, що ТОВ «АЕРОВЕНТ» (підрядник за контрактом) є пов'язаною із ПАТ «КБ Приватбанк» особою, про що НБУ прийнято рішення № 7-рш/БТ від 05.01.2017, згідно з яким діє ковенанта, яка забороняє кредитування пов'язаних із банком осіб, та яке є обов'язковим для виконання банком, тому у зв'язку із необхідністю виконання обраних Національним Банком України відповідно до ст.73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» заходів впливу, ПАТ КБ «Приватбанк» не може здійснити сплату грошових коштів за гарантією, у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 16.01.2018 відкладено підготовче засідання на 13.02.2018, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (03680, м.Київ, вул.Пшенична, 4, ) та Приватне акціонерне товариство "АК "Перлина" (02140, м.Київ, вул.Б.Гмирі, 1, ), у залученні до участі у справі Національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відмовлено.

07.02.2018 позивачем подано до суду документи по справі та відповідь на відзив відповідача.

13.02.2018 через канцелярію суду відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі Національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 13.02.2018 розгляд клопотання відкладено на 27.02.2018.

За результатом розгляду клопотання відповідача про залучення до участі у справі Національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, суд відмовив у його задоволенні з огляду на необґрунтованість підстав.

19.02.2018 позивачем подано документи для долучення до матеріалів справи.

21.02.2018 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати від Національного Банку України оригінали та/або належним чином завірені копії повідомлення НБУ про рішення, що прийняте Комісією з питань визначення пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами від 14.12.2016 № 26-0005/101695 (витяг щодо особи ТОВ "АЕРОВЕНТ"), рішення Правління НБУ від 05.01.2017 № 7-рш/БТ (повний текст) та електронного повідомлення щодо кредитування осіб для погашення відсотків за кредитами КТ-2017/10-828048 від 14.06.2017 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (повний текст), а також клопотання про проведення закритого судового засідання з тих підстав, що у судовому засіданні буде подано докази, які містять банківську таємницю, а саме: рішення Правління НБУ від 05.01.2017 № 7-рш/БТ та витягу з Повідомлення НБУ про рішення, що прийняте Комісією з питань визначення пов'язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами від 14.12.2016 № 26-0005/101695.

За результатом розгляду вказаних клопотань у судовому засіданні 27.02.2018, суд прийшов до висновку про відмову в їх задоволенні, з тих підстав, що при поданні відповідного клопотання відповідачем пропущено встановлений строк для подання відповідного клопотання, та враховуючи відсутність клопотання про неможливість подання клопотання про витребування разом з відзивом на позовну заяву, відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, суд не задовольняє відповідне клопотання. Оскільки у задоволенні вказаного клопотання відповідача про витребування документів, що містять банківську таємницю відмовлено, необхідність та підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

У судовому засіданні 27.02.2018 представником позивача подано заяву про уточнення розміру судових витрат, відповідно до якого позивач вказує, що орієнтовна сума судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі буде становити 40 000,00 грн. Вказане уточнення прийнято судом до розгляду.

Третя особа 2 письмових пояснень на позов у встановлений строк не надала, участь свого представника у засіданні суду 27.02.2018 не забезпечила, про дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 відмовлено Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК" у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі Національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; відмовлено Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК" у задоволенні клопотання про витребування доказів у справі та клопотання про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2018.

19.03.2018 до суду надійшла заява позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката), відповідно до якої вказує, що на даний момент клієнтом сплачено гонорар у відповідності до умов договору про надання правової допомоги № 436 від 09.11.2017 в сумі 40 000,00 грн. та надав документи для долучення до матеріалів справи на підтвердження понесення вказаних витрат.

У судовому засіданні 27.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третьої особи 1 проти позову заперечували.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 27.03.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2016 між ЛПК «Львівелектротранс» (замовник) та ТОВ «Аеровент» (підрядник) укладено контракт №39299/6 (надалі - Контракт), у відповідності до якого підрядник прийняв на себе зобов'язання з виконання робіт по реконструкції будівлі профілакторію із котельнею, побутовими та адміністративними приміщеннями в трамвайному депо №2 ЛПК «Львівелектротранс» по вул. Промисловій, буд. 29 у м. Львові, Україна, а замовник погоджується оплатити підряднику вартість контракту або іншу суму, яку виникне потреба сплатити відповідно до положень контракту в строки та в порядку, визначеному Контрактом.

Пунктом 4.2 Спеціальних умов Контракту передбачено, що гарантія виконання надається банком або фінансовою установою з надійною репутацією, обраним підрядником. Гарантія складається в формі, наведеній у додатку до Спеціальних умов, як це передбачено замовником у умовах контракту, або в іншій формі, затвердженій замовником.

03.06.2016 між ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) та ТОВ «Аеровент» (клієнт) укладено договір №G0616/4395 про надання банківської гарантії (надалі - Договір гарантії), відповідно до пункту 1.1 якого Банк надає гарантію, за якою Банк гарантує перед бенефіціаром виконання клієнтом своїх зобов'язань відповідно до документа, що зазначено у п. А4, на умовах, що зазначено у Гарантії. Банк надає гарантію в обмін на зобов'язання клієнта:

- відшкодувати Банку витрати, пов'язані зі сплатою Банком за гарантією та сплатити проценти й пеню у разі прострочення відшкодування;

- сплачувати комісії в зазначені цим Договором терміни.

Текст Гарантії викладено в додатку 1 до Договору, що є невід'ємною частиною цього договору.

У пункті А1 Договору гарантії зазначено, що бенефіціаром є Львівське комунальне підприємство «Львівелектротранс» та вказано його реквізити.

Вид гарантії: виконання контрактних зобов'язань (п. А3 Договору гарантії) за контрактною угодою №39299/6 від 02.06.2016, укладеною між бенефіціаром та клієнтом (п. А4 Договору гарантії).

У пункті А5 Договору гарантії сторонами погоджено суму гарантії, яка складає 254 976,51 Євро за умови оплати в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату платежу.

Пунктом А9 Договору гарантії встановлено термін дії та/або строк дії гарантії: до 07.06.2018.

У пункті 4.1 Договору гарантії встановлено, що клієнт зобов'язується не пізніше наступного робочого дня після отримання повідомлення від Банка щодо надходження вимоги від бенефіціара про сплату гарантії надати відомості щодо виконання/невиконання зобов'язань за документом, що зазначено в п. А4, та наявності/відсутності коштів, необхідних для виконання зобов'язань, що зазначені в п.п. 2.1.5, а у пунктах 3.3, 3.4 Договору гарантії встановлено обов'язок Банку після одержання вимоги бенефіціара протягом 2 робочих днів повідомити про це клієнта та передати йому копію вимоги разом із копіями доданих до неї документів, та розглянути вимогу бенефіціара разом із доданими до неї документами в строк, встановлений умовами гарантії.

Відповідно до пункту А12 Договору гарантії сплата банком за гарантією за рахунок коштів Банку є наданням клієнту кредиту. Сума кредиту дорівнює різниці між фактичним платежем Банку за гарантією, включаючи сплату комісій інших банків, та сумою коштів, які надано Клієнтом на дату такого платежу. Строк відшкодування клієнтом регресних вимог Банку (повернення кредиту): 3 робочих дні, починаючи з дня платежу Банком за гарантією.

У пункті А19 Договору гарантії зазначено, що спосіб укладення договору: за допомогою електронних цифрових підписів. Угода про використання електронного цифрового підпису від 02.06.2016.

На виконання своїх зобов'язань за Договором гарантії 03.06.2016 Банком надано на користь ЛКП «Львівелектротранс» гарантію №G0616/4395 (надалі - Гарантія).

Також матеріалами справи встановлено, що за умовами укладеного між ПАТ «АК «Перлина» (іпотекодавець) та ПАТ КБ «Приватбанк» (іпотекодержатель) договору іпотеки від 03.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. та зареєстрованого в реєстрі за №28355, (надалі - договір іпотеки),

іпотекодавцем було передано в іпотеку нерухоме майно, зазначене у п. 7 цього договору, в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Аеровент» (клієнт) перед іпотекодержателем, у т.ч. забезпечується виконання зобов'язань клієнтом, що випливають, зокрема, з договору №G0616/4395 про надання банківської гарантії від 03.06.2016, в силу чого іпотекодержатель має право у випадку невиконання клієнтом зобов'язань, забезпечених іпотекою, та (або) невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами клієнта та (або) іпотекодавця.

Вказані обставини підтверджуються контрактом №39299/6 від 10.05.2016, гарантією виконання контракту № G0616/4395 від 03.06.2016, договором іпотеки від 03.06.2016, копії яких долучені до справи, та підтверджуються поясненнями сторін.

03.02.2017 позивач - Львівське КП «Львівелектротранс» листом № 04/175 повідомив підрядника про розірвання контракту №39299/6 від 10.05.2016 з причин невиконання останнім своїх зобов'язань, зокрема зі змісту листа: замовник неодноразово повідомляв підрядника про зволікання у виконанні робіт та термінів їх завершення, про що свідчать спільні наради підрядника та замовника з цього приводу та листа замовника, адресовані останньому, станом на 31.01.2017 замовник змушений констатувати, що підрядник не виконав Вказівок про усунення визначених замовником недоліків, фактичний прогрес у виконання робіт становить близько 16,8% за 8 місяців виконання робіт (строк виконання 12 місяців), тому повідомив про розірвання контракту через 14 днів із дати видачі даного повідомлення. Вказаний лист був надісланий ТОВ «АЕРОВЕНТ» - 03.02.2017, отриманий останнім - 07.02.2017, що підтверджується наданими документами та відповідачем не заперечується.

20.02.2017 позивач звернувся до ПАТ «КБ Приватбанк» вимогою № 06/280 від 20.02.2017 щодо відкликання гарантії виконання контракту № 39299/6 від 05.10.2016, в якій повідомило про розірвання договірних відносин з ТОВ «АЕРОВЕНТ» з 17.02.2017 та висловив вимогу на виплату 254 976,51 Євро на рахунок бенефіціара по гарантії Львівське КП «Львівелектрортранс».

Відповідач у відповідь на вказану вимогу листом № Е.35.0.0.0/4-36519 від 24.03.2017 відмовив у виплаті гарантії з тих підстав, що вимога не містить посилань на те, які зобов'язання було порушено підрядником, а також зазначена валюта виплати не відповідає умовам гарантії.

07.04.2017 позивач звернувся до ПАТ «КБ Приватбанк» із вимогою № 06/542 від 07.04.2017 із поясненням обставин по гарантії щодо невиконання підрядником зобов'язань, надсилання вимоги від 20.02.2017 та посиланням на умови договору та положення Уніфікованих правил підготовки гарантії за вимогою, публікація ІСС № 758, якими визначено, що враховуючи, що банк прострочив термін розгляду першої вимоги бенефіціара, вказівки на невідповідність вимоги та відмова у виплаті є безпідставною.

27.04.2017 позивач отримав від ПАТ «КБ Приватбанк» лист № Е.35.0.0.0/4-53779 від 24.04.2017, в якому повідомлено, що банком прийнято позитивне рішення щодо платежу по гарантії, проте платіж не може бути виконаний, оскільки 21.04.2017 банком отримана ухвала Господарського суду міста Києва від 21.04.2017 у справі № 910/6458/17, якою заборонено банку будь-які дії щодо виконання платежу та стягнення застави.

В подальшому листом № 06/822 від 01.06.2017 позивач звернувся до відповідача з проханням розглянути вимогу щодо виконання гарантії № G0616/4395 від 03.06.2016, враховуючи, що при перегляді в апеляційному порядку ухвали суду від 21.04.2017 по справі № 910/6458/17 пункт 3 ухвали щодо заборони банку вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № G0616/4395/D1 від 03.06.2016 скасовано.

19.08.2017 відповідач листом № Е.35.0.0.0/4-98948 у відповідь на лист № 06/1117 повідомив, що за результатами правової експертизи письмової вимоги Львівського КП «Львівелектротранс» про оплату за гарантією № G0616/4395 від 03.06.2016 встановлено, що дана вимога відповідає гарантії і підлягає задоволенню, проте враховуючи націоналізацію ПриватБанку та відповідь Національного Банку щодо можливості сплати коштів як банком-гарантом за вимогою № 06/542 від 07.04.2017, відповідно до якої встановлено, що виконання банком гарантій, наданих особам, які визнані пов'язаними з банком, фактично призведе до їх кредитування, в т.ч. надання банкових кредитів, що є порушенням вимог рішення НБУ № 7-рш/БТ від 05.01.2017 в частині нездійснення інвестицій та надання кредитів клієнтам, що визнавалися пов'язаними клієнтами з банком, в той час як рішення НБУ № 7-рш/БТ від 05.01.2017 прийнято відповідно до приписів ст.73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та є обов'язковим до виконання з метою зниження ризиків у діяльності банку та упередження втрат державного банку (зокрема за операціями з особами, які прямо або опосередковано пов'язані з колишніми власниками банку). Таким чином, відповідач пояснив, що у зв'язку із необхідністю виконання обраних НБУ заходів впливу, у ПАТ КБ «Приватбанк» не має змоги сплатити грошові кошти за гарантією № G0616/4395 від 03.06.2016.

Позивач, посилаючись на вказані обставини, стверджуючи про безпідставність відмови банку у здійснення виплати банківської гарантії та неможливість виконання договору № G0616/4395 від 03.06.2016, звернувся з даним позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 254 976,51 євро, що еквівалентно 7 934 866,19 грн. заборгованості за гарантією, виданою відповідачем, на забезпечення виконання підрядником - ТОВ "Аеровент" своїх зобов'язань за контрактом № 39299/6 від 10.05.2016.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що надане ПАТ КБ «Приватбанк» 03.06.2016 Забезпечення виконання контракту - Гарантія виконання № G0616/4395 від 03.06.2016 за своєю правовою природою є безвідкличною гарантією виконання ТОВ «АЕРОВЕНТ» зобов'язань з виконання робіт Реконструкція будівлі профілакторію фіз. котельнею, побутовими та адміністративними приміщеннями в Трамвайному Депо 2 ЛКП «Львівелектротрнас» по вул.Промисловій 29 у м.Львові, та усунення будь-яких несправностей, із сумою гарантії, що не перевищує 254 976,51 Євро, що сплачуються в національній валюті по курсу Національного Банку України на дату оплати за вимогою бенефіціара - ЛПК «Львівелектротрнас», гарантія втрачає чинність не пізніше, як 07 червня 2018 року, гарантія відповідає Уніфікованим правилам для гарантій за вимогою, публікація МТП № 758.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 ГК України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 ГК України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004.

Матеріалам справи та поясненнями сторін встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» за вимогою бенефіціара (позивача) № 06/542 від 07.04.2017 прийняте позитивне рішення щодо платежу по гарантії № G0616/4395 від 03.06.2016, проте неможливість виконання гарантії та сплати коштів пов'язана із наявністю заходів впливу Національного банку України за рішенням НБУ № 7-рш/БТ від 05.01.2017 щодо нездійснення інвестицій та надання кредитів клієнтам, що визнавалися пов'язаними клієнтами з банком. Враховуючи, що ТОВ «АЕРОВЕНТ» визнаний Національним Банком України пов'язаною із ПАТ «КБ Приватбанк» особою, ПАТ КБ «Приватбанк» не має змоги сплатити грошові кошти за гарантією № G0616/4395 від 03.06.2016 по зобов'язаннях ТОВ «АЕРОВЕНТ», таким чином кредитуючи вказану особу.

При цьому, судом враховано, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 у справі № 910/6458/17, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Індепенденс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеровент» , та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" та Приватного акціонерного товариства "АК "Перлина" про визнання недійсним договору №G0616/4395 про надання банківської гарантії від 03.06.2016.

Вказаний судовим актом встановлено, що сплата Банком коштів за Гарантією згідно приписів ч. 1 ст. 563 Цивільного кодексу України, а також в силу умов Договору гарантії та самого змісту Гарантії, можлива лише за умови порушення ТОВ «Аеровент» зобов'язання за Контрактом, належних доказів чого сторонами суду не надано, а відтак ТОВ «Індепенденс» не доведено наявність свого порушеного права, як учасника відповідача 1, оскільки підстави для виконання Банком своїх зобов'язань за Гарантією відсутні, а відтак позивачем станом на дату розгляду даного спору не доведено наявність загрози набуттям банком права звернення стягнення на передане за договором іпотеки №G0616/4395/DI від 03.06.2017 нерухоме майно ПАТ «АК «Перлина» та понесення ТОВ «АЕРОВЕНТ» значних матеріальних витрат, тобто звернення до суду із даним позовом є передчасним.

Проте, предметом розгляду даної справи є стягнення коштів за гарантією № G0616/4395 від 03.06.2016 з банку та на користь бенефіціара, і відповідач не оспорює та не заперечує факту отримання належної вимоги та зобов'язання сплати банку спірної суми коштів, проте вказує на неможливість виконання ним сплати суми банківської гарантії в силу приписів закону.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що Національний банк України здійснює регулювання та банківський нагляд відповідно до положень Конституції України, цього Закону, Закону України "Про Національний банк України", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до п.7 ч. 1 статті 73 Закону України "Про банки і банківську діяльність", якими визначено перелік та підстави заходів впливу, передбачено, що у разі порушення банками банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій, у тому числі операцій із пов'язаними з банком особами.

Згідно п.3.3 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління НБУ № 346 від 17.08.2012, рішення про застосування заходу впливу приймає Правління Національного банку або Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем (далі - Комітет з питань нагляду) відповідно до цього Положення. Факт здійснення банком ризикової діяльності установлює Правління Національного банку або Комітет з питань нагляду. Національний банк має право зробити висновок про здійснення банком ризикової діяльності на підставі результатів аналізу звітності банку, за результатами банківського нагляду, перевірок дотримання банками вимог валютного законодавства або законодавства з питань фінансового моніторингу. Ознаками здійснення банком ризикової діяльності, зокрема, можуть бути: здійснення опосередкованого кредитування пов'язаних із банком осіб.

Рішення Національного банку про застосування заходу впливу може бути оскаржене в судовому порядку виключно з метою встановлення законності таких рішень. Оскарження не зупиняє виконання рішення (п.4.3 Положення).

Пунктом 7.1 Положення визначено, що рішення про обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій приймає Правління Національного банку або Комітет з питань нагляду.

Зокрема, Указом Президента України № 560/2016 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 грудня 2016 р. Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки України в економічній сфері та захисту інтересів вкладників» та Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2016 р. № 961 «Деякі питання забезпечення стабільності фінансової системи» було прийнято рішення про націоналізацію ПриватБанку у спосіб, визначений пунктом 5 частини другої статті 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Правління Національного банку України від 05.01.2017 № 7-рш/БТ «Про окремі питання діяльності ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку із набуття державою прав власності на акції ПАТ «КБ Приватбанк», було заборонено здійснювати інвестування та надання кредитів клієнтам, що визнавалися пов'язаними із банком особами.

Доказів оскарження чи визнання незаконним рішення Правління Національного банку України від 05.01.2017 № 7-рш/БТ, суду не надано, що дає підстави стверджувати про його чинність та обов'язковість виконання для ПАТ КБ «Приватбанк».

Наданими відповідачем документами підтверджено, що Національним банком України, як державного регулятора банків, у т.ч. відповідно до ст.ст. 56, 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність», 13.12.2016 було визначено ТОВ «АЕРОВЕНТ» пов'язаною із ПАТ КБ «Приватбанк» особою.

Таким чином, посилання позивача про ненадання підтверджуючих документів відповідачем та недоведеність факту пов'язаності ТОВ «АЕРОВЕНТ» із ПАТ КБ «Приватбанк», спростовуються матеріалами справи, що містять «банківську таємницю» та не підлягають розголошенню.

Приписами п.7.3. Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління НБУ № 346 від 17.08.2012 визначено, що Національний банк має право прийняти рішення про обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, у тому числі обмеження операцій з пов'язаними з банком особами, зокрема в разі: порушення вимог законодавства з питань фінансового моніторингу, здійснення ризикової діяльності та ін.

Вказані обставини, а також пояснення відповідача щодо отримання від Національного Банку України електронного повідомлення щодо кредитування осіб для погашення відсотків за кредитами КТ-2017/10-828048 14.06.2017, відповідно до якого останній зазначає: "виконання Банком гарантій, наданих особам, які визнані пов'язаними з Банком, фактично призведе до їх кредитування, в т.ч. надання бланкових кредитів", свідчать про виконання банком (відповідачем) вказівок Національного банку України щодо здійснення банківської діяльності з метою зниження ризиків у діяльності Банку та упередження втрат державного банку (зокрема за операціями з особами, які прямо або опосередковано пов'язані з колишніми власниками банку) в силу приписів норм законодавства України, які є обов'язковими до виконання банківськими установами, їх невиконання нівелює принципи та засади банківської системи України, основи фінансового моніторингу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не доведено суду та не надано належних доказів на підтвердження неправомірності дій відповідача, порушення ним норм чинного законодавства.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Витрати позивача на оплату послуг адвоката, враховуючи відмову у задоволенні позову, відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача та стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено: 02.04.2018

Суддя О.М.Ярмак