ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року Справа № 923/34/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора-заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради, пр-т Ушакова, 37, м. Херсон,

до Фізичної особи- підприємця Левченко Олексія Петровича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради,

про анулювання паспорту прив'язки тимчасової споруди, звільнення території земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди,

за участю прокурора прокуратури Херсонської області Федоренко О.Б., посвідчення № 046500 видане 29.03.2017; відповідача Левченко О.П., паспорт;

від позивача: не прибув;

від відповідача: адвокат Семенова І.К., ордер серія ХС № 006145 виданий 27.02.2018;

від третьої особи: Тонкошкуров В.Г., довіреність № 01-16/01-09/2 від 09.01.2018

в с т а н о в и в:

Ухвалою від 23.01.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.02.2018 до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради.

В судовому засіданні 27.02.2018 судом оголошувалася перерва до 13.03.2018 року. За результатами судового засідання 13.03.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.03.2018 року.

У судове засідання представник позивача Херсонської міської ради не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку прокурора, відповідача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, дослідивши матеріали справи, суд ухвалив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача Херсонської міської ради.

У судовому засіданні 27.03.2018 прокурор позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю з наступних підстав.

Прокурор пояснила, що відповідно до законодавства України, прокурор-заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури у якості заходу прокурорського реагування для захисту інтересів держави в особі територіальної громади міста Херсона від імені якої діє Херсонська міська рада, звернувся до суду з цією позовною заявою. Позовна заява мотивована зокрема тим, що відповідачем як суб'єктом господарювання не дотримані вимоги законодавства при встановленні тимчасової споруди. Ця обставина свідчить про неналежне здійснення Херсонською міською радою контролю за використанням і охороною земель, станом благоустрою території м. Херсона відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів».

Прокурор зазначила, що земельна ділянка використовується відповідачем без правовстановлюючих документів, без укладення договору оренди земельної ділянки, що призводить до ненадходження до місцевого бюджету грошових коштів за її використання. Також, на думку прокурора, порушено встановлений державою і закріплений на законодавчому рівні порядок розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до паспорту прив'язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності № 8 від 03.06.2016 фізичній особі-підприємцю Бітковій Ю.Д. погоджено розміщення тимчасової споруди за адресою: м. Херсон, просп. Ушакова, 67, зупиночного комплексу (два торгівельних павільйонів із навісом), загальна площа павільйону № 1 становить 20, 6 кв. м., загальна площа павільйону № 2 становить 20, 6 кв. м. Вказаний паспорт прив'язки дійсний до 03.07.2017 року. Навіс, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів», є елементом благоустрою.

Прокурор зазначила, що листом Херсонської міської ради від 03.08.2017 № 8-9032-11/12, 11.04.2017 вказаний паспорт прив'язки переоформлено на відповідача.

У той же час, як стверджує прокурор, із документів матеріалів справи вбачається, що рішень щодо відведення у власність або в користування земельної ділянки під розміщення тимчасової споруди - зупиночного комплексу по просп. Ушакова, 67, або відведення тимчасового місця під розміщення об'єктів за вказаною адресою, Херсонською міською радою не приймалося, правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні. Право користування земельною ділянкою не зареєстровано, що є порушенням вимог ст. 6 Закону України «Про оренду землі».

Прокурор вважає, що відповідач перед зверненням за оформленням паспорта прив'язки мав отримати документи на землекористування. ФОП Левченко О.П. зазначених дій не вчинив, що, на думку прокурора, свідчить про порушення ним вимог законодавства України та прав територіальної громади м. Херсона.

На підтвердження своєї позиції прокурор послався на позицію Вищого господарського суду України, відповідно до рішень по справам №№ 905/1553/16, 923/1174/16.

Прокурор стверджує, що відсутність документів на землекористування унеможливлює оформлення та видачу паспорту прив'язки. Без оформлення права користування земельної ділянки розміщення на ній тимчасовою споруди не можливе. Як наслідок, прокурор вважає, що паспорт прив'язки має бути анульований.

Щодо твердження позивача про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави у вказаній справі та невірне визначення ним позивача, прокурор вважає, що питання розпорядження землями комунальної власності шляхом надання земель в оренду, а також питання погодження та надання паспорту прив'язки тимчасових споруд належить саме органу місцевого самоврядування - Херсонській міській раді.

Позивач Херсонська міська рада надала до суду письмові пояснення (а.с. 58-62), які підтримані представником у судових засіданнях, Херсонська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог прокурора, просить у позові відмовити повністю з наступник підстав. Позивач вказує, що відповідно до законодавства України виключною компетенцією Держгеокадастру є організація та здійснення державного нагляду (контроль) зокрема, у частині дотримання земельного законодавства, використання охорони земель усіх категорій та форм власності. За таких обставин, органом, від імені та в інтересах якого має право звертатися прокурор, є саме Держгеокадастр, а не міська рада.

Щодо суті позовних вимог, то Херсонська міська рада зазначила, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регламентується Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 24. Саме зазначений Порядок містить перелік документів, які подає заявник до виконавчого органу міської ради для встановлення тимчасової споруди.

Третя особа Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради підтримав заперечення проти позову, що викладені позивачем, просить у позові прокурора відмовити.

Відповідач ФОП Левченко О.П. відзиви на позовну заяву, які містяться у матеріалах справи (а.с. 43, 44, 86-88), підтримав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідач наголосив на тому, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регламентується Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 24.

Зазначений Порядок, як вказав відповідач, містить вичерпний перелік документів для отримання паспорта прив'язки тимчасової споруди.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, як наголошує відповідач, не містять приписів щодо набуття суб'єктами господарювання прав на земельні ділянки, на яких вони мають намір встановити тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідач наголосив на тому, що посилання прокурора на порушення ним вимог Додатка 1 до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, є необґрунтованою, оскільки надання інформації про площу земельної ділянки, згідно з документами землекористування, наводиться лише у випадках, коли заявник вже є власником земельної ділянки і має намір розмістити тимчасову споруду саме на цій земельній ділянці. У інших випадках надання такої інформації не є обов'язковим. Зазначене твердження підтверджується, як пояснив відповідач, зокрема Листом № 7/14-2737 від 21.02.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Також відповідач зазначив, що згідно із законодавством України, виключною компетенцією Держгеокадастру є організація та здійснення державного нагляду (контроль) зокрема, у частині дотримання земельного законодавства, використання охорони земель усіх категорій та форм власності. Отже, як наголошує відповідач, органом, від імені та в інтересах якого має право звертатися прокурор, є саме Держгеокадастр, а не позивач.

У зв'язку із тим, що відповідачем дотримано вимоги Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, згода на це надана компетентним органом - Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради, ФОП Левченко О.П. вважає розміщення зупиночного комплексу таким, що відбулося з дотриманням вимог законодавства.

Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради до матеріалів справи подані пояснення (а.с. 77), підтримані у судовому засіданні представником, який просив у задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав.

Представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору зазначено, що згідно із законодавством України, виключною компетенцією Держгеокадастру є організація та здійснення державного нагляду (контроль) зокрема, у частині дотримання земельного законодавства, використання охорони земель усіх категорій та форм власності. Отже, як наголошує Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради, органом, від імені та в інтересах якого має право звертатися прокурор, є саме Держгеокадастр, а не Херсонська міська рада.

Також представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору звернув увагу суду на тому, що посилання прокурора на порушення відповідачем вимог Додатка 1 до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, є необґрунтованою, оскільки надання інформації про площу земельної ділянки, згідно з документами землекористування, наводиться лише у випадках, коли заявник вже є власником земельної ділянки і має намір розмістити тимчасову споруду саме на цій земельній ділянці. У інших випадках надання такої інформації не є обов'язковим. Зазначене твердження підтверджується, зокрема Листом № 7/14-2737 від 21.02.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, відповідача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач Левченко Олексій Петрович на підставі паспорта прив'язки стаціонарної тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 18-23), який є дійсним з 03.07.2017 до 03.07.2018, отримав право на розміщення тимчасової споруди за адресою: м. Херсон, просп. Ушакова, 67, зупиночного комплексу (два торгівельних павільйонів із навісом). Загальна площа павільйону № 1 становить 20,6 кв.м., загальна площа павільйону № 2 становить 20, 6 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з паспорту прив'язки, схеми розміщення зупиночного комплексу, схеми благоустрою прилеглої території об'єкт (ТС) має цільове призначення «зупинка громадського транспорту «Обласна лікарня», розташований уздовж дорожнього асфальтобетонного покриття пр. Ушакова, 67 у м. Херсоні.

Також, згідно листа Херсонської міської ради від 21.10.2016 № 8-15612-11/12 (а.с. 24), адресованого прокурору, міська рада пояснила, що тимчасова споруда встановлена на території червоних ліній проспекту Ушакова, яка є об'єктом благоустрою, договору пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою між міською радою та ФОП не укладалося, паспорт прив'язки передбачає благоустрій прилеглої території до тимчасової споруди тротуарною плиткою за рахунок замовника.

Як зазначено прокурором у позовній заяві та підтримано в судових засіданнях, Херсонська міська рада не приймала рішень про формування окремої земельної ділянки «зупинка громадського транспорту «Обласна лікарня» за адресою пр. Ушакова, 67 у м. Херсоні, як окремого об'єкту цивільних прав, зокрема для надання її в оренду як об'єкт орендних відносин. Ці обставини не оспорюють ся учасниками справи.

Суд зазначає, що зміст спірних правовідносин вказує на наявність між Херсонською міською радою та відповідачем ФОП Левченко О.П. відносин, які регулюються законодавством про благоустрій населених пунктів та цивільним законодавством України.

Прокурор, вважаючи, що Херсонська міська рада передала в користування відповідачеві земельну ділянку комунальної власності для здійснення підприємницької діяльності, порушила земельне законодавство, що призвело до недоотримання місцевим бюджетом грошових коштів за користування цією земельною ділянкою, і в цьому прокурор вбачає порушення інтересів держави та місцевої громади.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом "є" ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Згідно пунктів 34, 44 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Законом України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Утримання в належному стані території населеного пункту - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об'єктів благоустрою, до яких віднесено території: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів та інших.

Заходами з благоустрою населених пунктів є роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Як встановлено судом, Херсонською міською радою, з урахуванням особливостей використання території об'єкта благоустрою - «зупинка громадського транспорту», виходячи з потреб її використання за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, надано дозвіл відповідачеві у формі Паспорту прив'язки тимчасової споруди на виконання комплексу робіт з облаштування та благоустрою зупиночного комплексу з двома торгівельними павільйонами для здійснення підприємницької діяльності особою-замовником.

У відповідності до п. 10 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено у повноваженнях сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів, що вони можуть визначати обсяги пайової участі власників тимчасових споруд торговельного чи іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону власник тимчасової споруди торговельного чи іншого призначення, розташованої на території об'єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов'язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об'єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем.

Типовий договір щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Отже, як зазначено у Законі, власник тимчасової споруди може самостійно утримувати в належному порядку прилеглу до ТС територію або брати пайову участь у утриманні такого об'єкта благоустрою, на умовах договору.

Як встановлено судом, Херсонська міська рада поклала обов'язок здійснити благоустрій та утримання об'єкта благоустрою - «зупинка громадського транспорту» на власника ТС та за його рахунок, що відповідає приписам Закону.

У відповідності з ч. 2-4 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок № 244), який визначає, що тимчасова споруда (ТС) це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту; стаціонарна ТС - це споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м. (п. 1.3, 1.4).

У відповідності з п. 2 Порядку № 244 підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки ТС, яким є комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним (п. 2.2, 2.3 Порядку № 244).

Паспорт прив'язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним (п. 2.11 Порядку № 244).

Крім того, відповідно до п. 2.26 Порядку, дія паспорта прив'язки призупиняється за таких умов: необхідність проведення планових ремонтних робіт на земельній ділянці, на якій розміщена ТС, - з обов'язковим попередженням власника ТС за 1 місяць та наданням тимчасового місця для розміщення такої ТС; необхідність проведення аварійних ремонтних робіт на земельній ділянці, на якій розміщена ТС, - без попередження.

Згідно п. 2.28 Порядку, у разі проведення балансоутримувачем планових ремонтних робіт або аварійних ремонтних робіт на інженерних мережах власнику ТС надається тимчасове місце для розміщення ТС з перенесенням ТС (у тому числі з перенесенням на попереднє місце) за рахунок балансоутримувача цих мереж у місячний строк (при аварійних роботах - тижневий строк) з дати прийняття рішення (розпорядження, наказу) виконавчим органом відповідної ради або районної державної адміністрації про призупинення дії паспорта прив'язки.

Суд підкреслює, що саме Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 є спеціальним нормативно-правовим актом у спірних правовідносинах.

Тобто, відповідним Порядком передбачено особливі умови, які не властиві відносинам оренди земельних ділянок, що також підтверджує помилковість ініціатора позову у визначенні відносин як земельні та їх правового регулювання.

Прокурор, як на єдину підставу для анулювання паспорту прив'язки, посилається на відсутність рішень щодо відведення у власність або в користування земельної ділянки під розміщення ТС або відведення тимчасового місця під розміщення ТС, посилаючись на додаток до Положення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України для тимчасових споруд не визначається тимчасове місце. Відповідно до приписів цієї статті здійснюється формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Отже, Земельним кодексом України не передбачено такої форми земельних відносин як відведення тимчасового місця під розміщення ТС, що вказує на помилковість віднесення прокурором спірних відносин до земельних. Ці відносини регулюються законодавством про благоустрій.

Суд погоджується з твердженнями відповідача, представника третьої особи та Херсонської міської ради, які ґрунтуються також на виданому Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України листі-роз'ясненні № 7/14-2737 від 21.02.2012 стосовно розуміння змісту додатка № 1 до Порядку № 244 «Надання інформації щодо площі земельної ділянки згідно з документами землекористування», що інформація про вид права користування земельною ділянкою зазначається особою, яка є землекористувачем уже сформованої земельної ділянки, як зокрема, знаходиться у власності особи, або на правах оренди.

Під час судового розгляду справи встановлено, що на час звернення прокурора до суду з цим позовом у відповідача були всі необхідні документи для розміщення ТС, що свідчить про правомірність переоформлення паспорта прив'язки на ФОП Левченка О.П. та відсутність будь-яких порушень інтересів держави.

Суд зазначає, що Порядок № 244 не містить приписів стосовно попереднього набуття суб'єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки та їх реєстрацію, що вказує на можливість різних (альтернативних) способів установлення ТС: як на земельних ділянках, так і на визначеному власником об'єкта благоустрою місці на території об'єкта благоустрою.

Пунктом 2.30 Порядку № 244 передбачено, що тимчасова споруда підлягає демонтажу у разі закінчення строку дії або анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди.

Спірний паспорт прив'язки є дійсним.

Відмовляючи у позові, суд виходить з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі відповідно до умов спірного паспорту прив'язки - встановлення ТС на території об'єкту благоустрою та утримання прилеглої до неї (ТС) території. Ці правила регулюються законодавством, яке сторонами покладено в основу визначення прав і обов'язків - законодавство про благоустрій.

Суд зазначає, що згідно із закріпленими Конституцією України основами правового порядку в Україні державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ст. 6 Конституції України).

Згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Законом України "Про благоустрій населених пунктів" вирішення питання про організацію соціально-економічних, організаційно-правових та інших заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, належного утримання та охорони території об'єктів благоустрою, створення умов сприятливого для життєдіяльності людини довкілля віднесено до дискреційних повноважень місцевої ради та виконавчого органу ради, які в межах визначених Законом визначається з цього питання на вільний власний розсуд.

Суд зауважує, що межі власного розсуду місцевої ради (дискреції), зокрема питання доцільності і розумності прийнятого виконавчими органами місцевої ради рішення щодо визначення способу використання певної території та об'єктів благоустрою (через утворення спеціального комунального підприємства для обслуговування чи закріплення об'єктів благоустрою, або без їх утворення тощо), не можуть оцінюватися господарським судом. Власний розсуд має пов'язуватися виключно з доцільністю, економністю, ефективністю володіння, користування і розпорядження комунальним майном та землею в інтересах місцевої громади - жителів міста, селища, села.

Господарський суд також не наділений повноваженнями втручатися у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління чи місцевого самоврядування, а в гарантуванні дотримання вимог права. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

Відповідний додаток № 1 до Правил № 244, на які посилається прокурор, не є законом та не може обмежувати прав місцевого самоврядування, порівняно з нормами Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про благоустрій населених пунктів".

Суд відхиляє посилання прокурора на правові позиції Вищого господарського суду України, викладені у рішеннях по справах №№ 905/1553/16, 923/1174/16, оскільки у першому підстави та предмет позову по зазначеним справам не є тотожними до підстав та предмету позову по справі № 923/34/18 (визнання недійсним договору про встановлення сервітуту). У другому хоча предмет є таким же, але судове рішення у цій справі не прийнято, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Херсонської міської ради задоволенню не підлягають, оскільки права органу місцевого самоврядування та місцевої громади як у сфері земельних відносин так і у сфері благоустрою населеного пункту - не є порушеними.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на прокурора.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 30.03.2018

Суддя П.Д. Пригуза