УХВАЛА

м. Київ

26.03.2018Справа № 910/18972/17
За позовом Фонду державного майна України

До Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин

«Столичний»

про стягнення 4 060 517,75 грн.

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичак О.М. за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М.

Представники сторін:

від позивача: Іжаківський А.О. - по дов.

від відповідача: Задорожній Р.О. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Фонду державного майна України до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 3 365 363,28 грн. та пені в сумі 695 154,47 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на порушення відповідачем умов договору оренди №Д-1455 від 06.11.1992р. в редакції договору про внесення змін №91 від 17.03.2017р. в частині сплати різниці з орендної плати, що виникла з 30.06.2016р. між сплаченою та нараховую орендною платою на підставі акту оцінки орендованого майна. При цьому, в якості обґрунтування розміру заявленої до стягнення заборгованості позивачем представлено суду відповідні розрахунки.

Виходячи з представлених суду документів, суд дійшов висновку щодо необхідності з метою повного та всебічного з'ясування всіх справи, а насамперед, дійсного розміру заборгованості відповідача за договором, призначити по справі судову експертизу. При цьому, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Наразі, суд зазначає, що предметом позовних вимог є стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди №Д-1455 від 06.11.1992р. в редакції договору про внесення змін №91 від 17.03.2017р. з урахуванням обов'язку орендаря сплатити різницю з орендної плати, що виникла з 30.06.2016р. між сплаченою та нараховую орендною платою на підставі акту оцінки орендованого майна.

Таким чином, обставини щодо фактичного розміру заборгованості за договором №Д-1455 від 06.11.1992р. в редакції договору про внесення змін №91 від 17.03.2017р. входять до предмету доказування по справі.

Ухвалою від 04.12.2017р. судом було зобов'язано позивача надати детальний розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості з оплати різниці з орендної плати, що виникла з 30.06.2016р. між сплаченою та нарахованою сумою (розрахунок навести за кожен місяць нарахування боргу з урахуванням проведених (у разі наявності надати відповідні платіжні доручення) відповідачем оплат).

Проте, вимоги ухвали суду, які у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов'язковими до виконання, Фондом державного майна України виконано не було, витребуваного розрахунку суду не представлено.

Протягом розгляду справи у підготовчому провадженні судом неодноразово було наголошено представнику позивача на необхідності надання розрахунку суми заявлених позовних вимог із зазначенням загального періоду, за який було утворено спірну заборгованість, а також заборгованості за кожний окремий розрахунковий місяць.

Однак, означені роз'яснення суду також було залишено представником позивача без належного реагування та наголошено на неможливості надання додаткових розрахунків позовних вимог.

Наразі, представлені позивачем до матеріалів справи розрахунки не дають суду дійсної можливості встановити всі обставини справи, з огляду на невідповідність їх змісту з визначеною позивачем кінцевою сумою заборгованості та іншими представленими суду документами.

Разом з цим, враховуючи правову природу та тривалість спірних правовідносин, зокрема, обсяги та порядок нарахування орендних платежів, а також фактичні обсяги основної заборгованості, за порушення строків сплати якої також нараховано пеню, для з'ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у справі №910/18972/17, є необхідним застосування відповідних методів та методик здійснення бухгалтерських розрахунків, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку про наявність умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, для призначення у справі судової експертизи для визначення дійсної заборгованості орендаря за договором №Д-1455 від 06.11.1992р. в редакції договору про внесення змін №91 від 17.03.2017р.

Судом також прийнято до уваги, що представниками сторін жодних заперечень з приводу доцільності призначення по справі судової експертизи висловлено не було.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Представниками учасників справи пропозицій щодо переліку питань, які слід поставити на вирішення судового експерта, суду не надано.

Отже, виходячи з наведеного судом, самостійно визначаються питання для експертного дослідження з урахуванням обов'язку максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Приймаючи до уваги зону регіонального обслуговування та досвід Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України у проведенні судових експертиз, суд дійшов висновку щодо доцільності доручення проведення експертизи по справі саме вказаній експертній установі.

Заперечень з приводу означеної експертної установи представниками позивача та відповідача висловлено не було.

У ч.2 статті 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов'язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов'язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.

Враховуючи, що обов'язок з доказування обставин наявності та дійсного розміру заборгованості відповідача за договором №Д-1455 від 06.11.1992р. в редакції договору про внесення змін №91 від 17.03.2017р. покладається саме на позивача, суд дійшов висновку, що доцільним є покладення на Фонд державного майна України витрат на попередню оплату судової експертизи.

Одночасно, слід зазначити, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне з власної ініціативи зупиненими провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Призначити судову експертизу по справі №910/18972/17, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м.Київ, вул.Смоленська, буд.6).

2. На вирішення експерту поставити наступні питання:

2.1.Чи підтверджується документально заборгованість Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» з оплати орендних платежів за договором №Д-1455 від 06.11.1992р. з урахуванням змісту п.п.4-6 договору про внесення змін №91 від 17.03.2017р. в сумі 3 365 363,28 грн. станом на 17.06.2017р. Якщо ні, то в якому розмірі така заборгованість підтверджується? Відповідь на запитання визначити загалом за весь період, за який означена заборгованість виникла, та окремо за кожен місяць із загального періоду.

2.2. Чи підтверджується документально заборгованість Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» з оплати орендних платежів за договором №Д-1455 від 06.11.1992р. з урахуванням змісту п.п.4-6 договору про внесення змін №91 від 17.03.2017р. в сумі 4 903 252,62 грн. станом на 15.03.2018р.р. Якщо ні, то в якому розмірі така заборгованість підтверджується? Відповідь на запитання визначити загалом за весь період, за який означена заборгованість виникла, та окремо за кожен місяць із загального періоду.

3. Витрати по проведенню експертизи покласти на Фонд державного майна України (01133, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, будинок 18/9).

4. Зобов'язати Фонд державного майна України (01133, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, будинок 18/9) забезпечити оплату експертизи та її проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м.Київ, вул.Смоленська, буд.6).

5. Зобов'язати сторін надати в розпорядження експерта на його вимогу всі необхідні документи для проведення судової експертизи.

6. Зобов'язати експерта після проведення експертизи копію висновку направити на адресу сторін.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України.

8. Провадження у справі №910/18972/17 зупинити до закінчення проведення судової експертизи.

9. Ухвалу надіслати учасникам справи та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

10. Матеріали справи №910/18972/17 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 27.03.2018р.

Суддя Спичак О.М.