Суд
УХВАЛА

29 березня 2018 року

м. Київ

справа № 910/1238/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі суддів: А.І. Тищенко - головуючий, Ю.Б. Михальська, Б.В. Отрюх

від 16.05.2017р.

та на рішення господарського суду міста Києва

суддя: О.В. Чинчин

від 01.03.2017р.

за позовом публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк"

до публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

про стягнення 45 728, 87 грн.

ВСТАНОВИВ:

23.01.2018р. на підставі ч. 5 ст. 31, пп. 6 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діє з 15.12.2017р., касаційна скарга ПАТ АБ "Укргазбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017р. та на рішення господарського суду міста Києва від 01.03.2017р. у справі № 910/1238/17 передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою від 02.02.2018р. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду прийняв вказану скаргу до провадження та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи касаційну ПАТ АБ "Укргазбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017р. та на рішення господарського суду міста Києва від 01.03.2017р. у справі № 910/1238/17, Верховний Суд встановив наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Як вбачається із встановлених судами обставин справи, публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк" звернулося до господарського суду з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 52 260,50 грн., з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 22.10.2007р. між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Партнер-Банк", правонаступником прав якого є ПАТ "Міський комерційний банк" як вкладником було укладено договір про міжбанківський депозит № 02/V/ПБ, відповідно до умов якого, з урахуванням змін та доповнень, вкладник розміщує у банку грошові кошти в розмірі 20 853 дол. США. у якості суми гарантійного покриття для забезпечення розрахунків вкладника з платіжною системою Visa через банк у термін, вказаний банком у письмовому повідомленні та за реквізитами, зазначеними у п. 2.1 договору. Рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2016р. у справі №910/15208/16 стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ПАТ "Міський комерційний банк" заборгованість у розмірі 18 572, 95 доларів США, що еквівалентно 460 842, 29 грн. Як зазначає позивач, зважаючи на закінчення 02.05.2016р. терміну залучення депозиту, починаючи з 05.05.2016р. відповідач безпідставно зберігає грошові кошти у розмірі 18 572,95 доларів США, що належать ПАТ "Міський комерційний банк", які до теперішнього часу не повернуті. Таким чином, просить суд стягнути з ПАТ АБ "Укргазбанк" проценти за користування чужими грошовими коштами на підставі ст. 536 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.03.2017р у справі №910/1238/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017р., позов задоволено повністю, стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ПАТ "Міський комерційний банк" проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 52 260, 50 грн.

Господарські суди виходили із того, що відповідно до умов договору про міжбанківський депозит № 02/V/ПБ від 22.10.2007р. ПАТ АБ "Укргазбанк" повинно було повернути ПАТ "Міський комерційний банк" суму депозиту у розмірі 18 572, 95 доларів США до 05.05.2016р.

Господарські суди дійшли висновку, що оскільки відповідач, в порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору, не здійснив повернення суми депозиту в повному обсязі у передбачені договором строки, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому, починаючи з 05.05.2016р., ПАТ АБ "Укргазбанк" безпідставно продовжує зберігати грошові кошти у розмірі 18 572, 95 доларів США.

Пославшись на норми ст. ст. 536, 1214 ЦК України, господарські суди попередніх інстанцій вказали про можливість стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами.

Проте, оскільки ст. 536 ЦК України не встановлює розміру процентів за користування грошовими коштами відсилаючи кредитора та боржника з метою вирішення цього питання до договору або закону, суди дійшли висновку, що для визначення розміру процентів при вирішенні даного спору може бути застосована по аналогії закону норма ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, згідно з якою у разі, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Суди зазначили, що в даному випадку подібність правовідносин полягає в користуванні чужими коштами.

Натомість, у постанові Верховного Суду України від 21.09.2016р. Судова палата у цивільний справах Верховного Суду України переглядаючи судові рішення у справі №6-544цс16 про стягнення з банку процентів за користування банківськими вкладами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику, вказала, що з банку на користь позивача підлягають стягненню проценти на банківські вклади за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику на підставі ч. 5 ст. 1061 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 02.03.2016р. Судова палата у цивільний справах Верховного Суду України переглядаючи судові рішення у справі №6-2861цс15 про стягнення з банку відсотків за користування вкладом за час прострочення виконання зобов'язання до дати фактичного розрахунку, вказала, що суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, частково задовольнивши позов, положення ч. 1 ст. 1058 та ст. 1061 ЦК України у спірних правовідносинах застосував неправильно та дійшов помилкового висновку про те, що після закінчення терміну дії договору й у разі неналежного виконання його умов з банку на користь вкладника підлягають стягненню проценти за користування грошовим вкладом за процентною ставкою, передбаченою цим договором, не врахувавши, що договором не визначено розміру ставки процентів за користування вкладом у разі закінчення терміну його дії. Верховний Суд України зазначив, що суд безпідставно не застосував норму ст. 1070 ЦК України і не з'ясував, який розмір процентів звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Зважаючи на наявність різних позицій Верховного Суду України з приводу застосування норм матеріального права при визначенні розміру процентів за позадоговірне користування банківською установою грошовим вкладом, Верховний Суд констатує, що справа №910/1238/17 містить виключну правову проблему. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про необхідність передати справу №910/1238/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, ч. 5 ст. 302 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Справу №910/1238/17 за позовом публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" до публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" про стягнення 45 728, 87 грн. передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І.В. Ткач