ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018м. ДніпроСправа № 904/9544/17

За позовом Фізичної особи-підприємця Таланової Лариси Борисівни, м.Дніпро

до відповідача-1: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м.Дніпро

відповідача-2: Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

відповідача-3: Фізична особа-підприємець Мірошниченко Олександр Анатолійович, м.Дніпро

про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №587 від 30.11.2016р. та визнання недійсним договору №406 ОП від 19.12.2017р.

Суддя Красота О.І.

Секретар судового засідання Нерух Н.О.

Представники:

від позивача: Підлужний В.М. договір про надання правової допомоги №б/н від 08.09.2017 ; адвокатське посвідчення №0348 від 10.12.2015р. представник

від відповідача-1: Конарева С.К. дов. №7/10-2411 від 28.12.2017р. представник

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Таланова Лариса Борисівна (далі-Позивач) звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (далі - Відповідач - 1) до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради (далі - Відповідач - 2) до Приватного підприємства виробничої фірми "СТРОНГ" (далі - Відповідач - 3) про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №587 від 30.11.2016р. «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі» в частині затвердження в № п/п 222 Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі майданчика для паркування, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 площею для паркування 690,0 кв.м. на 60 місяць для пакування, також про визнання недійсним договору №406 ОП від 14.03.2017р. укладений між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради та Приватним підприємством виробничою фірмою "СТРОНГ" та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення №587 від 30.11.2016р. Відповідача - 1 та укладений договір №406 ОП від 14.03.2017р. між Відповідачем - 2 та Відповідачем - 3, фактично обмежує право власності Позивача на його речове право, а саме на користування нерухомим майном, розташованим за адресою: АДРЕСА_3, з моменту його введення в експлуатацію, про що свідчить акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію, затверджений рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради 17.02.2005р. №611, інформаційною довідкою з Державного реєстру на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Відповідно до яких та у відповідності до технічної документації на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3, яка має кадастровий номер НОМЕР_3, розташовані нежитлові будівлі та споруди автостоянки, які складаються з: літ.А-1, навіси, №1-2 - споруди.

Крім того, порушує права Позивача, укладений 14.03.2017р. договір №406 ОП між Відповідачем - 2 та Відповідачем - 3, оскільки даним Договором передбачається розміщення і функціонування об'єктів на земельній ділянці, яка перебуває в оренді та на яких вже розміщена приватна власність Позивача. Можливість укласти такий договір виникла внаслідок прийняття Відповідачем - 1 спірного рішення, яке є незаконним.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017р. порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 30.11.2017р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.11.2017р. відкладено розгляд справи на 14.12.2017р.

14.12.2017р. Відповідач-1 надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити та вважає, що твердження Позивача про порушення його права прийнятим рішенням виконкому міської ради від 30.11.2016р. №587, як власника бетонованого мостіння, не відповідає дійсності, оскільки відомостей про його право власності на таке мостіння не існує.

14.12.2017р. Відповідач - 2 надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити, у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017р. відкладено розгляд справи на 11.01.2018р.

Згідно з пунктом 1. Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів " (Відомості Верховної ради, 2017, № 48, ст. 436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України".

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справи, які перебувають у провадженні місцевих господарських судів, подальший їх розгляд відбуватиметься за правилами загального позовного провадження.

Справи, розгляд яких по суті вже розпочався - продовжувати розгляд по суті, процесуальні строки при цьому обраховувати в порядку ч.2 ст.195, ч.3 ст.201 Господарського процесуального кодексу України - 30 днів з моменту оголошення головуючим відкритим судового засідання, яке буде проводить вже за новим процесом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2018р. відкладено розгляд справи на 06.02.2018р.

05.02.2018р. представник Відповідача-3 надав відзив на позов, в якому зазначив, що договір №406 від 14.03.2017р. укладений між Відповідачем - 2 та Відповідачем - 3 розірваний в односторонньому порядку 04.09.2017р., відповідно до листа КП "Міськавтопарк" вих.№958/5. Будь-яких правових та фінансових наслідків між сторонами не має, тому вважає, що розгляд справи має відбуватися за відсутності Відповідача-3 та просить суд розглядати справу без участі представника Відповідача -3.

06.02.2018р. представник Позивача заявив клопотання про витребування у Відповідача -2 належним чином завірену копію договору "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування", укладеного між КП "Міськавтопарк" та ФОП Мірошниченко від 19.12.2017р. та акту приймання-передачі, що є невід'ємною частиною договору укладеного між КП "Міськавтопарк" та Дніпровською міською радою та оператором майданчика для паркування розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Богомаза, 187-А.

06.02.2018р. представник Відповідача - 1 надав документи витребувані ухвалою господарського суду 11.01.2018р.

06.02.2018р. представник Відповідача - 2 надав пояснення та зазначив стосовно оригіналу договору №406 ОП від 14.03.2017р., що оригінал договору був вилучений на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.08.2017р. по справі №200/14805/17.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018р. відкладено розгляд справи на 01.03.2018р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2018р. було виправлено описку в ухвалі господарського суду від 06.02.2018р. та продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів за ініціативою суду.

01.03.2018р. представник Позивача заявив клопотання про заміну у справі первісного Відповідача - 3 - Приватне підприємство виробничу фірму "СТРОНГ" на належного Відповідача - 3 Фізичну особу-підприємця Мірошниченко Олександра Анатолійовича, оскільки в ході розгляду справи стало відомо про те, що договір укладений між КП "Міськавтопарк" та ПП ВФ "Стронг" є припиненим, а було укладено новий договір між КП "Міськавтопарк" та ФОП Мірошніченко О.А, тобто після звернення Позивача до суду.

Отже, відповідно до Договору №406 ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" від 19.12.2017р., укладеного між КП "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради та ФОП Мірошніченко О.А. предметом зазначеного договору є передача у користування за плату майданчика для паркування, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, площа майданчика: 690,0 кв.м., кількість машино-місць: 60, дні роботи: щоденно, час роботи цілодобово.

01.03.2018р. представник Позивача надав уточнену позовну заяву відповідно до якої просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 587 від 30.11.2016 року "Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі" з подальшими змінами та доповненнями в частині затвердження в Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі майданчика для паркування, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, площею для паркування 690,0 кв. м. на 60 місць для паркування.

Визнати недійсним договір № 406 ОП від 19 грудня 2017року укладений між комунальним підприємством "МІСЬКАВТОПАРК" Дніпровської міської ради () та фізичною особою-підприємцем Мірошниченко Олександра Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1).

Ухвалою господарського суду від 01.03.2018р. задоволено клопотання Позивача та замінено у справі первісного Відповідача - 3 - Приватне підприємство виробничу фірму "СТРОНГ" на належного Відповідача - 3 Фізичну особу-підприємця Мірошниченко Олександра Анатолійовича, та призначено розгляд справи на 13.03.2018р. о 16:00.

12.03.2018р. представник Відповідача - 1 долучив до матеріалів справи додаткові документи.

Представник Відповідача - 3 в підготовче засідання 13.03.2018р. не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Ухвалою господарського суду Дніпропетврсоької області від 13.03.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2018 о 16:00год.

27.03.2018 року від Відповідача -2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач-1 проти позову заперечує, посилаючись на відзив на позов просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник Відповідача-2 в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві направленому на адресу суду проти позову заперечує, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач -3 в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Часитною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника Відповідача-2 та 3 оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а в матеріалах справи наявні документи необхідні для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалась на носій CD-R №1010827BR16806.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, Відповідача-1, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2004р. між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Талановою Ларисою Борисівною (орендар) було укладено Договір оренди землі земельної ділянки, згідно умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,1952 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 і зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером НОМЕР_3 згідно з планом земельної ділянки.

Відповідно до п.1.2. Договору, підставою для передачі земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 0810.2003р. №235/12.

Згідно п.1.3. Договору, передбачене використання земельної ділянки за цим договором: будівництво автостоянки.

У відповідності до п.2.1. Договору, земельна ділянка передається до 08.10.2004р.

За даними Державного земельного кадастру про право власності та речове право у вигляді оренди земельної ділянки, станом 19.09.2017 року (т.1 а.с.47-48) зареєстровано за землекористувачем Талановою Л.Б.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 193/67 від 30.09.2015р. (т.1 а.с.157), надано гр. Талановій Ларисі Борисівні дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по фактичному розміщенню автостоянки по АДРЕСА_3

До вказаного рішення Дніпропетровської міської ради йдуть додатки: графичні матеріали (М:500) затвердженим Головним Архитектурно-планувальним управлінням інженерно-геолого-геодезичної служби Дніпропетровської міської ради №5836 від 17.09.2013 р., схема адресації споруд автостоянки по АДРЕСА_3, Акта обстеження земельної ділянки №6/41-1109 від 04.12.2009р., додатоків до акту обстеження земельної ділянки у вигляді плану №6/41-1109, фотографій (т.1 а.с.158-165).

Позивачем після відведення земельної ділянки площею 0,1952 га під організацію стоянки, було отримано усі необхідні дозволи на будівництво. Після завершення будівництва Позивачем був отриманий Акт державної комісії про прийняття в експлуатацію автостоянки від 30.09.204 року., який затверджений рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №611 від 17.02.2005 року. (т.1 а.с.43-45).

Згідно технічного паспорту по фактичному розміщенню автостоянки по АДРЕСА_3 від 02.07.2016 року (т.1 а.с.40-42) та схематичного плану до нього масштабу 1:500, на території земельної ділянки знаходяться: Будівля охорони літ. А-1, Навіси літ. Б, В, Г, Д, Ж, З, споруди №1-2, загальна площа земельної ділянки складає 1 952 м2, під будинком, господарськими будівлями та спорудами всього 1 019 м2, під дорожнім (твердим) покриттям - 933 м2. Згідно схематичного плану споруди №1-2 фактично є огорожею по всьому периметру земельної ділянки загальною площею 1 952 м2

Відповідно до Інформаційної довідки №62397263 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (т.1 а.с.39) від 30.06.2016 року, Таланова Лариса Борисівна є власником автостоянки, Будівлі охорони літ. А-1, Навісів та споруд №1-2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Підставою виникнення власності - є рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер: 611 виданий 17.02.2005 року, видавник: Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради; Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію, серія та номер: 236/2004, виданий 26.07.2004, видавник: Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради; рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер:235/12, виданий 08.10.203, видавник:Дніпропетровська міська Рада; розпорядження Дніпропетровського міського голови, серія та номер: 1351, виданий 23.11.2004, видавник: Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради

30.11.2016 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було прийняте рішення №587 «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі" (т.1 а.с.30-31), в п/п 222 Переліку до рішення зазначено майданчик розташований в районі будинку АДРЕСА_4, загальною площею 690,0 кв.м. (т.1 а.с.33).

У рішенні Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 587 від 30.11.2016 р. «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі» викладено Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі.

Вказаним рішенням затверджено перелік земельних ділянок, що використовується для паркування транспортних засобів, зокрема до зазначеного переліку було включено земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, площею 690,0 кв.м.

21.12.2016 року Дніпровська міська рада прийняла рішення №38/17 "Про затвердження Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра", яким зобов'язано, Департамент транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпровської міської ради: забезпечити координацію та погодження робіт щодо визначення земельних ділянок, які відводяться для організації та проведення діяльності із забезпечення транспортних засобів.

Рішенням Дніпровської міської ради №38/17 від 21.12.2016р. Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, визначено суб'єктом господарювання стосовно майданчиків для паркування транспортних засобів державної та комунальної форми власності, що визначаються відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та доручено здійснити інвентаризацію спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території міста.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 519 від 18.07.2017р. (т.1 а.с.166) внесено зміни та доповнення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі, зокрема п.п. 219-226 вважати п.п. 208-215.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 707 від 19.09.2017р. (т.1 а.с.173) внесено зміни та доповнення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, яким пункт 211, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, площею 690,0 кв.м. викласти в новій редакції: АДРЕСА_3, кількість місць паркування: 60, площа паркування: 690,0 кв.м., цілодобово, щоденно.

Відповідно до Рішення Дніпровської міської ради №762 від 10.10.2017р. внесено зміни до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення пакування транспортних засобів, у м.Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016р. №587, зі змінами згідно з додатком: пункти 140-218 вважати пунктами 144-222.

Згідно Рішення Дніпровської міської ради №884 від 14.11.2017р. внесено зміни до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення пакування транспортних засобів, у м.Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016р. №587, зі змінами згідно з додатком: пункти 140-218 вважати пунктами 144-229 вважати пунктами 147-232.

Рішенням Дніпровської міської ради №1046 від 28.12.2017р. внесено зміни до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення пакування транспортних засобів, у м.Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016р. №587, зі змінами згідно з додатком: пункти 147-202 вважати пунктами 148-203.

Позивач зазначає, що Рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 587 від 30.11.2016 року «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі» в частині затвердження в № п/п 222 Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі майданчика для паркування, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 площею для паркування 690,0 кв.м. на 60 місць для паркування прийнято з грубим порушенням норм цивільного законодавства та фактично є передача в оренду об'єкта, який вже перебуває у правомірному користуванні Позивача (земельна ділянка) та об'єкта який належить Позивачу на праві приватної власності (автостоянка).

Також, Позивач вказує на те, що його права порушені умовами договору № 406 ОП від 14 березня 2017 року, який укладений між Комунальним підприємством "МІСЬКАВТОПАРК" Дніпровської міської ради та Приватним підприємством виробничою фірмою «СТРОНГ», оскільки ним передбачається розміщення і функціонування об'єктів на земельній ділянці, яка перебуває в оренді Позивача та на яких вже розміщена приватна власність Позивача.

КП «Міськавтопарк» отримало можливість укласти такий договір з ПП "СТРОНГ" внаслідок прийняття Виконкомом Дніпропетровської міської ради Рішення №587 від 30.11.2016р., яке як вказує Позивач є незаконним.

14.03.2017р. між Комунальним підприємством "МІСЬКАВТОПАРК" Дніпропетровської міської ради (далі - Балансоутримувач) та Приватним підприємством виробничою фірмою "СТРОНГ" (далі - Оператор), керуючись Податковим кодексом України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про дорожній рух», «Про благоустрій населених пунктів», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. №1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів», на виконання Закону України від 24.09.2008р. №586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері безпеки дорожнього руху», Рішенням Дніпровської міської ради від 21.12.2016р. №38/17 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра», витягу з протоколу від 07.03.2017р. №42 засідання постійної комісії з питань транспорту, зв'язку та екології, іншими нормативно-правовими актами, уклали договір №406 ОП (т.1 а.с. 49-51) про наступне:

Пункт 1.1. Договору, Балансоутримувач надає Оператору у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 (далі-майданчик для паркування), площа майданчика: 690,0 кв.м., кількість машин: 60 місць, кількість пільгових місць: 6, дні роботи: щоденно, час роботи: цілодобово.

Відповідно до п.10.1. Договору, Договір набирає чинності з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі майданчика для паркування, який є невід'ємною частиною цього Договору та діє до проведення конкурсу з визначення Операторів на право обслуговування майданчика для паркування передбаченого п.1.1. Договору.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.08.2017р. Відповідач-2 за Актом приймання-передачі майданчику для паркування транспортних засобів комунальної власності, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, передав, а Відповідач - 3 Приватне підприємство виробнича фірма "СТРОНГ" прийняв майданчик для паркування (т.1 а.с.52).

Наявність цього Акту Відповідач-2 заперечує, оригінал вказаного Акту суду сторонами не надано.

Згідно листа КП «Міськавтопарк» ДМР № 958/5 від 04.09.2017р. направленого на адресу Приватного підприємства виробничої фірми "СТРОНГ" вбачається, що Договір № 406 ОП від 14.03.2017р. розірвано з 04.09.2017р. (т.1 а.с.139).

Розірвання вказаного договору не заперечувалось Відповідачем-3 Приватним підприємством виробничою фірмою "СТРОНГ", що підтверджується направленим на адресу суду відзиву на позов від 05.02.2018р. (т.2 а.с. 5) в якому останній зазначив, що договір №406 ОП від 14.03.2017р. укладений між Відповідачем-2 та Відповідачем-3 розірваний в односторонньому порядку 04.09.2017р., відповідно до листа КП "Міськавтопарк" вих.№958/5. Будь-яких правових та фінансових наслідків між сторонами не має.

При прийняті рішення Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради оскаржуваного рішення та при укладенні договору «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» між КП «МІСЬКАВТОПАРК» та ПП ВФ «СТРОНГ» не було взято до уваги, що ФОП Таланова Лариса Борисівна на праві приватної власності володіє та користується нерухомим майном, розташованим за адресою: АДРЕСА_3, з моменту його введення в експлуатацію, про що свідчить Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію, затверджений рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради 17 лютого 2005 року № 611, інформаційною довідкою з Державного реєстру на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Відповідно до яких та у відповідності до технічної документації на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3, яка має кадастровий номер НОМЕР_3, розташовані нежитлові будівлі та споруди автостоянки, які складаються з: літ. А-1, навіси, №1-2 - споруди.

06.02.2018р. (т.2 ас. 59) представник Відповідача - 2 долучив до матеріалів справи договір №406 ОП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» від 19.12.2017р., укладеного між КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та ФОП Мірошниченко О.А.

Предметом зазначеного договору є передача у користування за плату майданчика для паркування, що розташований за адресою: АДРЕСА_3; площа майданчика: 690,0 кв.м.; кількість машино-місць: 60; кількість пільгових місць: 6; дні роботи: щоденно; час роботи: цілодобово.

Відповідно до п.1.1. Договору, КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради надає ФОП Мірошниченко О.А. у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (далі-майданчик для паркування) площа майданчика: 690,0 кв.м.; кількість машино-місць: 60; кількість пільгових місць: 6; дні роботи: щоденно, час роботи: цілодобово.

Згідно п.1.2. Договору, майданчик для паркування транспортних засобів вважається переданим в експлуатацію ФОП Мірошниченко О.А. з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі.

Акт приймання передачі Між Відповідачем-2 та Відповідачем-3 (ФОП Мірошниченко О.А.) по вказаному віще Договору сторонами суду не надано. З пояснень представника Відповідача-2, такий Акт не укладався.

Пунктом 4.1. Договору ФОП Мірошниченко О.А. щомісячно сплачує КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради за користування майданчиком для паркування плату у розмірі 1 200 грн., в тому числі ПДВ 200, 00 грн. за один календарний місяць.

Відповідно до п.4.5. Договору, ФОП Мірошниченко О.А. при підписанні Договору протягом 3 робочих днів вносить на поточний рахунок КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради плату у розмірі, визначеному п.4.1. цього Договору, яка є оплатою за перший місяць користування майданчиком для паркування. Плата за кожний наступний місяць користування майданчиком для паркування здійснюється у строки, встановлені п.4.3. цього Договору.

В п.10.1. Договору зазначено, Договір набирає чинності з дати підписання Сторонами, а в частині початку ведення діяльності - з моменту підписання акту введення в експлуатацію майданчику для паркування.

Як вказувалось вище, при прийнятті рішення Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради оскаржуваного рішення та при укладенні договору «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» між КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та ФОП Мірошниченко О.А. також не було взято до уваги, що ФОП Таланова Л.Б. на праві приватної власності володіє та користується нерухомим майном, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 з моменту його введення в експлуатацію, про що свідчить як вказувалось вище Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію, затверджений рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради 17лютого 2005р. №611, інформаційною довідкою з Державного реєстру на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна про реєстрацію іншого речового права. Відповідно до яких та у відповідності до технічної документації на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3, яка має кадастровий номер НОМЕР_3, розташовані нежитлові будівлі та споруди автостоянки, які складаються з: літ.А-1, навіси, №1-2 - споруди.

Крім того, за вказаною вище адресою, під спорудами міститься замощення у вигляді асфальтобетонного покриття загальною площею 0,1952 га.

Рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 587 від 30.11.2016 року «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі» в частині затвердження в № п/п 222 Переліку спеціальних земельних ділянок та Договір № 406 ОП від 14.03.2017р. порушує права Позивача, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через приписи частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України згідно яких юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, до господарського суду вправі звернутися особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, при цьому має бути визначено які права Позивача порушені Відповідачем та якими законодавчими актами передбачено право Позивача на звернення із заявленим позовом.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Фізичній особі-підприємцю Талановій Ларисі Борисівні належить на праві приватної власності нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 вказане нерухоме майно знаходиться на вказаній земельній ділянці, яка має кадастровий номер НОМЕР_3, розташовані нежитлові будівлі та споруди автостоянки, які складаються з: літ. А-1, навіси, №1-2 - споруди, у тому числі, під спорудами міститься замощення у вигляді асфальтобетонного покриття загальною площею 0,1952 га.

На вільній від будівель та споруд території, як складова річ об'єкта нерухомості, знаходиться допоміжна річ - мостіння (асфальтне покриття), яке хоча і не є нерухомим майном, однак має властивості допоміжної речі в розумінні ст.186 Цивільного кодексу України та входить в опис нерухомого майна, що належить Позивачу та складає з ним єдине ціле, у зв'язку із чим на нього розповсюджується тотожній правовий режим, а, отже, і норми Цивільного кодексу України та Конституції України про неприпустимість обмеження права власності.

В силу положень ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України до Позивача перейшло переважне право на отримання земельної ділянки у користування, на умовах та в об'ємі, що були встановлені для попереднього землекористувача - власника нерухомості, у зв'язку із чим речове право Позивача на користування земельною ділянкою підлягає захисту у судовому порядку на підставі ст. ст.396 Цивільного Кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Таким чином право на земельну ділянку виникає у набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об»єкти.

Аналогічна норма міститься в частині 2 статті 377 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Вказана земельна ділянка, за даними Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, станом на 18.09.2017р., зареєстрована за землекористувачем - Талоновою Л.Б. (т.1 а.с. 47,48).

Позивач неодноразово зверталась до Дніпровської міської ради з відповідними клопотаннями про поновлення Договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3

Проте, Дніпровська міська рада, не відреагувала на клопотання Позивача та не поновила Договір оренди земельної ділянки від 27.02.2014 року.

Умовами вказаного Договору оренди земельної ділянки від 27.02.2014 року, а саме п.7.1. встановлено, що Орендар зобов»язаний повернути Орендодавцю земельну ділянку протягом одного місяця після припинення дії даного договору з обов»язковим підписанням Акту прийому-передачі.

При наявності вказаних вище даних з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, станом на 18.09.2017р., доказів повернення земельної ділянки за Актом приймання-передачі, як передбачено умовами Договору оренди землі від 27.02.2014 року, в матеріали справи сторонами не надано.

Виходячи із приписів ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України Позивач, як власник будівель та споруд стоянки, отримало переважне право на оформлення документів для набуття спірної земельної ділянки в користування.

Таким чином, визначення спірної земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно належне Позивачу, як майданчика для паркування, є порушенням та невизнанням переважного права Позивача на оформлення спірної земельної ділянки в користування, у зв'язку із чим таке право підлягає захисту у судовому порядку.

Право користування землею як речове право на чуже майно в силу ст. 396 Цивільного Кодексу України підлягає захисту у тому числі і від його власника.

Статтею 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав та іншими способами, передбаченими законом.

Слід зазначити, що при постановленні на баланс та передачі майданчика для паркування транспортних засобів на спірній земельній ділянці третій особі, обставини щодо накладення меж земельної ділянки під стоянкою на межі земельної ділянки, яку планувалося облаштувати під паркування не були досліджені, відповідні графічні та семантичні дані щодо плану розташування паркування на місцевості не складалися та не надавалися, окрім того, взагалі не було встановлено, кому вказана ділянка належить на праві користування, та кому належать розташовані на ній об'єкти нерухомості. Також не було зроблено запитів до комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської для перевірки останнім наявності власника нерухомого майна.

Вищезазначене свідчить про те, що Комунальне підприємство "Міськавтопарк" не мало законних підстав ставити собі на баланс майданчик для паркування, що розташований на земельній ділянці, на якій знаходяться належні Позивачу об'єкти нерухомості, оскільки вказані незаконні дії стали наслідком невиконання приписів рішення Дніпропетровської міської ради №38/17 від 21.12.2016 року, а саме: не було проведено інвентаризацію та не було встановлено наявність власника та/або законного користувача земельної ділянки, а також цільове призначення земельної ділянки, не було встановлено власника нерухомості, що знаходиться на такій земельній ділянці.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи вищевикладені обставини, господарський суд вважає за необхідне визнати недійсним договір №406 ОП від 19 грудня 2017 року укладений між Комунальним підприємством «МІСЬКАВТОПАРК» Дніпровської міської ради та Фізичною особою - підприємцем Мірошниченко Олександром Анатолійовичем.

Оспорюване рішення Відповідача-1 суперечить положенням ст.760 Цивільного кодексу України, Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Правилам паркування транспортних засобів, оскільки передбачає передачу у платне користування майданчиків для паркування, які не існують в натурі, адже чинним законодавством України не передбачено їх самостійне створення користувачами, які не являються суб'єктами не муніципальної форми власності.

Відповідно до ч.1 ст.760 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживча річ).

Відповідно до п.7 та п.8 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. №1342 майданчики для паркування є об'єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів. Розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з Державтоінспекцією МВС згідно з місцевими правилами забудови.

Вказані положення Правил паркування кореспондуються з приписами ст.35 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", відповідно до якої технічна документація з питань благоустрою територій населених пунктів (проекти, схеми, карти, атласи тощо) розробляється з метою здійснення комплексу заходів з благоустрою територій, окремих об'єктів благоустрою, їх частин і може бути включена до правил благоустрою території відповідного населеного пункту. Технічна документація з питань благоустрою населених пунктів погоджується в установленому порядку та затверджується її замовником.

Окрім цього, відповідно до абз.1, 4 абз. 3, 4 Правил паркування транспортних засобів, відведені майданчики для паркування - це майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху

Таким чином, вищенаведені положення встановлюють вичерпний перелік вимог для ідентифікації майданчиків для паркування, яким передані за договором площадки не відповідають.

Так, оспорюваним рішенням, передано майданчик для паркування, який фактично розташований за адресою нерухомого майна, належного Позивачу, при чому, на вказаній земельній ділянці відсутні жодні позначення або розмітка, які б дозволили ідентифікувати відповідну площадку як майданчик для паркування.

Отже, відсутність технічної документації щодо узгодження з Державтоінспекцією МВС, відсутність позначень та дорожньої розмітки, які б дозволили ідентифікувати відповідну площадку як майданчик для паркування, та, відповідно, як предмет найму, відсутні.

Вказані обставини свідчать про відсутність індивідуальних ознак, властивих даному виду майна.

Частина 2 ст. 19 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування діють на підставах, порядку та спосіб, встановлених законами України.

Згідно зі змістом абз. 1, 2, 4 ст. 1 Закон України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт, який проводиться на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони. Територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів загального користування, в тому числі вулично-дорожньої мережі, в тому числі стоянок, парковок з інженерними та допоміжними спорудами.

Як зазначалося вище, у відповідності до п.7 Правил паркування транспортних засобів - парковки являються об'єктом благоустрою. Законом України "Про благоустрій населених пунктів", чітко визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері благоустрою.

Так, відповідно до п.7 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ, організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів об'єктів благоустрою державної та комунальної форм власності. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації.

Таким чином, створення, облаштування об'єкту благоустрою комунальної власності не може бути покладено або передано третім особам. За останніми можуть бути закріплені тільки функції з утримання (і в жодному разі не зі створення, облаштування) об'єкту благоустрою і тільки після створення такого об'єкту в натурі.

Заперечення Відповідача - 1 та Відповідача - 2 судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України)

Відповідно до ст.. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати Рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75, ) № 587 від 30.11.2016 року «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі» з подальшими змінами та доповненнями в частині затвердження в Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі майданчика для паркування, що розташований за адресою: м.Дніпро, вулиця Богомаза, в районі будинку 187 А, площею для паркування 690,0 кв. м. на 60 місць для паркування.

Визнати недійсним договір №406 ОП від 19 грудня 2017 року укладений між Комунальним підприємством «МІСЬКАВТОПАРК» Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пл.Героїв Майдану, буд.1 офіс 324, ) та Фізичною особою - підприємцем Мірошниченко Олександром Анатолійовичем (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75, ) на користь Фізичної особи-підприємця Таланової Лариси Борисівни, (49000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) та судовий збір у розмірі 3 200,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

27.03.2018р.

Повне рішення складено 27.03.2018