РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2018 року Справа № 927/145/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю судового засідання Матюшенко Н.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповіальністю "Міленіум-1", вул. Багатюка, 1, м. Ніжин, 16600

до Фізичної особи-підприємця Дідурик Юлії Анаталіївни, АДРЕСА_1

про стягнення 55000 грн. 00 коп.

Представники сторін:

від позивача - Аніщенко О.Г., довіреність від 23.03.2018, представник;

від відповідача - не прибув;

в с т а н о в и в:

Приватним підприємтсвом "Міленіум", подано позов до Фізичної особи-підприємця Дідурик Юлії Анаталіївни про стягнення з відповідача 55000 грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати, що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору оренди №4 від 15.05.2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 927/145/18, розгляд справи по суті призначено на 27.03.2018, 14:10.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 замінено позивача у справі №927/145/18 - Приватне підприємство "Міленіум" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповіальністю "Міленіум-1".

У судове засідання 27.03.2018 прибув повноважний представник позивача.

12.03.2018 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв'язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвала суду, надіслана судом відповідачеві за даним позовом - Фізичній особі-підприємцю Дідурик Юлії Анаталіївні, (юридична адреса: АДРЕСА_1), із зазначенням причини повернення: "за не запитом".

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 6 п. 4 с. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідач у справі належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав письмове клопотання від 27.03.2018 про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6228 грн. 80 коп.

Чстиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

15.05.2017 між позивачем як орендодавцем та відповідачем як орендарем укладено договір оренди №4 (далі за текстом - договір оренди) (а.с. 8-12), відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, визначене у договорі, а також зобов?язався сплачувати орендодавцю орендну плату.

Відповідно до п. 1.2 договору оренди нежитлове приміщення, яке передається в оренду за договором (надалі - приміщення) знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Багатюка 1, загальною площею 91 кв.м.

Пунктом 2.1 договору визначено, що передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення у оренду засвідчується актом здачі-приймання приміщення у оренду. Повернення приміщення орендодавцем здійснюється за актом здачі-приймання. Обов?язок за складання акта здачі-приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні договору.

Як зазначено у п. 2.2 договору оренди приміщення та інше майно вважаються фактично переданим орендодавцеві/орендареві з моменту підписання акту здачі-приймання. У момент підписання цього акту орендар/орендодавець передає орендодавцеві/орендарю ключі від приміщенні.

Оплата оренди та комунальних послуг орендарем здійснюється по день фактичного звільнення приміщення (п. 2.3 договору оренди).

Відповідно до п. 2.4. договору оренди орендодавець гарантує, що приміщення, передане в оренду не обтяжено правами третіх осіб, не є предметом спору, не продане, не подароване, не передане в оренду, не передане в заставу.

Приміщення надається в оренду на строк 12 календарних місяців з моменту підписання акту (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору орендна плата за користування приміщенням за календарний місяць складає 11000 грн. 00 коп.

Пунктом 4.2 договору передбачено щомісяця, не пізніше 5 числа поточного місяця орендар сплачує оренду плату у розмірі, передбаченому п. 4.1 договору та витрати на утримання приміщення. Оплата витрат на утримання приміщення не входить до орендної плати і здійснюється орендарем на підставі самостійно підписаних договорів за дані послуги: водопостачання та водовідведення, теплопостачання, постачання електроенергії, прийом та знешкодження твердих побутових відходів.

Відповідно до п. 5.2.2 договору оренди орендар зобов'язався своєчасно сплачувати орендні платежі та суми відшкодувань фактичних витрат на утримання приміщення, передбачених розділом 4 договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов?язань за договором.

Об'єкт оренди переданий позивачем відповідачеві за актом приймання-передачі приміщення від 01.06.2017 (а.с. 13).

31.10.2017 орендоване приміщення звільнено відповідачем, орендне користування припинено.

Орендна плата за договором відповідачем сплачена не була, внаслідок чого за період з 01.06.2017 до 31.10.2017 за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 55000 грн. 00 коп.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.

Заборгованість у розмірі 55000 грн. 00 коп. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 283 Господарського кодексу України та ст. 759 Цивільного кодексу України орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

В силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, позивачем у справі належним чином виконані взяті на себе зобов'язання за договорами оренди № 4 від 15.05.2017 з передачі відповідачеві об'єкту оренди.

У встановлений п. 4.2 договорів оренди строк відповідач орендну плату не сплатив.

Розмір заборгованості відповідача з орендної плати за договором оренди №4 від 15.05.2017 за період з 01.06.2017 до 31.10.2017 у розмірі 55000 грн. 00 коп. підтверджений матеріалами справи, її фактичними обставинами та відповідачем у справі не спростований.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 55000 грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

У складі судових витрат позивач просить стягнути суму оплати послуг адвоката у розмірі 6228 грн. 80 коп.

У підтвердження вимоги про стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано договір про надання правничої допомоги №2-01/18 від 04.01.2018, акт про надання правової допомоги та розрахунок гонорару адвоката Аніщенко О.Г. від 27.03.2018 та квитанція до прибуткового касового ордера від 27.03.2018 на суму 6228 грн. 80 коп.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору адвокат надає клієнту правничу (правову), представляє інтереси клієнта в усіх установах, підприємствах, організаціях у тому числі в органах дізнання та судового слідства, загальних і спеціалізованих судах усіх інстанцій, і діє відповідно до чинного законодавства України у тому числі Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", як захисник чи його представник з усіма без обмежень правами, у тому числі й правом підпису, які надані клієнту, як позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому з питань стягнення з Фізичної особи-підприємця Дідурик Юлії Анаталіївни на користь ПП «Міленіум» 55000 грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати за договором оренди №4 від 15.05.2017, а клієнт сплачує гонорар за надану допомогу.

Разом з цим пунктом 3.1 договору про надання правничої допомоги передбачено, що розмір гонорару за договором становить не 6228 грн. 80 коп., а 5000 грн. 00 коп. - вивчення наданих документів, консультації у справі, складання позовної заяви, складання інших процесуальних документів, участь у розгляді справи у суді першої інстанції.

Відповідно до акту про надання правової допомоги та розрахунок гонорару адвоката Аніщенко О.Г. від 27.03.2018 сторони підтвердили, що виконавцем надано, а замовником прийнято юридичні послуги на суму 6228 грн. 80 коп. Квитанція до прибуткового касового ордера від 27.03.2018 на суму 6228 грн. 80 коп. підтверджено оплату позивачем за правову допомогу згідно акту від 27.03.2018.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

З урахуванням викладеного вище, того що позивачем та адвокатом у відповідному договорі чітко визначено вартість послуг з правничої допомоги у розмірі 5000 грн. 00 коп. і збільшення цієї вартості договором не передбачено, суд вважає, що понесені позивачем витрати з оплати послуг адвоката, які він просить стягнути з відповідача, є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 5000 грн. 00 коп., як це передбачено договором про надання правничої допомоги №2-01/18 від 04.01.2018. Акт про надання правової допомоги та розрахунок гонорару адвоката Аніщенко О.Г. від 27.03.2018 на суму 6228 грн. 80 коп. не є підставою для збільшення розміру витрат на послуги адвоката, враховуючи умови договору про надання правничої допомоги №2-01/18 від 04.01.2018

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дідурик Юлії Анаталіївни, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків 30487219 на користь Товариства з обмеженою відповіальністю "Міленіум-1", вул. Багатюка, 1, м. Ніжин, 16600, ідентифікаційний код юридичної особи 31440920, заборгованість з орендної плати у сумі 55000 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп. та витрати на послуги адвоката у розмірі 5000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні 27.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного рішення - 02.04.2018.

Суддя Демидова М.О.