ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018м. ДніпроСправа № 904/292/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В.

за позовом Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "КОМПЛЕКТ",

м. Дніпро

до Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля",

м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 608 225,26 грн. за договором підряду № 161 від 06.05.2016

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 22.01.18

Від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 14/27 від 02.01.18

СУТЬ СПОРУ:

Асоціація підприємств матеріально-технічного забезпечення "КОМПЛЕКТ" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" в якому просить стягнути основний борг в розмірі 519 984,60 грн., 3% річних - 17 552,76 грн., інфляційні втрати - 70 717, 90 грн. за договором підряду № 161 від 06.05.2016.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору № 161 від 06.05.2016 в частині повної та своєчасної оплати робіт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 20.02.2018.

16.02.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що Акт приймання об'єкта в експлуатацію від 28.10.2016 р., про який вказує Позивач, не передбачений умовами Договору, а тому не має жодних правових наслідків. Крім того, Акт приймання об'єкта в експлуатацію від 28.10.2016 р. був підписаний до надання Позивачем актів виконаних робіт № 1 від 23.11.2016 р. і № 2 від 01.12.2016 р. Тому посилання АПМТЗ «Комплект» на Акт приймання об'єкта в експлуатацію є безпідставним.

Відповідач зазначив, що після виконання робіт Позивачем було направлено на адресу ДП «КБ «Південне» Акт виконаних робіт № 1 і Акт виконаних робіт № 2 на загальну суму 3 963 561, 42 грн., котрі Відповідачем не були підписані через те, що роботи виконані неякісно. ДП «КБ «Південне» про виявлені недоліки в усній формі повідомило АПМТЗ «Комплект», певний час йшли перемовини щодо врегулювання спірних питань.

З метою забезпечення прийняття виконаних ремонтно-будівельних робіт по Договору було створено комісію до складу якої увійшли представники ДП «КБ «Південне» і представники АПМТЗ «Комплект» (від Позивача - ОСОБА_3). За наслідками перевірки 08.09.2017 р. цією комісією було складено Акт про перевірку виконаних робіт за Договором (копія додається). Комісія провела перевірку фактично виконаних робіт на відповідність актам виконаних будівельних робіт, наявність виконавчої документації (акти на приховані роботі, сертифікати якості застосованих матеріалів, накладні, рахунки, виконавчі схеми, акти випробувань), якість виконаних робіт.

Під час перевірки було виявлено ряд порушень, що полягають у завищенні об'ємів робіт в актах виконаних робіт № 1 і № 2, а також відхилення від проекту.

Внаслідок проведеної перевірки Відповідачем було в усній формі заявлено Позивачу про виявлені недоліки. Було направлено листа до Асоціації ПМТЗ «Комплект» № 76/5900 від 24.11.2017 р. з висновками проведеної перевірки, вимогою відкоригувати Акти виконаних робіт № 1 і № 2 згідно акту висновку комісії і надати відкориговані акти замовнику для підписання і здійснення взаєморозрахунків. Дану вимогу Позивачем не було виконано.

29.12.2017 р. на адресу ДП «КБ «Південне» було направлено претензію від АПМТЗ «Комплект». 23.01.2018 р. ДП «КБ «Південне» направило на адресу АПМТЗ «Комплект» відповідь на претензію в строк, що відповідає вимогам господарського законодавства.

На підставі викладеного, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Також представник відповідача надав клопотання про призначення судової експертизи у справі, з посиланням на те, що для підтвердження або спростування наявності/відсутності недоліків у виконаних Позивачем будівельних роботах (відповідність робіт проекту), з метою об'єктивного і справедливого вирішення спору, ураховуючи вищевикладені обставини, ДП «КБ «Південне» вважає необхідним отримати дані від незалежного джерела, котрий володіє необхідними спеціальними знаннями - експерт або експертна установа.

Представник позивача проти задоволення зазначеного клопотання заперечив та подав до суду клопотання про долучення додатків (матеріалів) до справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2018 розгляд справи відкладено на 06.03.2018.

06.03.2018 представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач у своєму відзиві не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Позивач вказав, що відповідач необґрунтовано наголошує на те, що посилання на акт приймання в експлуатацію об'єкта від 28.10.2016 р., підписаний сторонами є безпідставним.

Позивач зазначив, що якщо замовник приймає результат роботи без проведення перевірки, він позбавляється права посилатися на наявність явних недоліків у результаті роботи. Отже, явні недоліки повинні виявлятися безпосередньо при прийнятті результату робіт. В свою чергу, приховані недоліки замовник може виявляти і після прийняття результату. Замовник зобов'язаний у такому випадку негайно повідомити про це підрядника. Виконання цього обов'язку дозволить підряднику спільно з замовником зафіксувати виявлені приховані недоліки та вирішити самостійно на принципах добросовісності та розумності пов'язані з цим спірні питання. Якщо підрядник відмовляється спільно з замовником зафіксувати їх, останній може це зробити із залученням третіх осіб.

Відповідно до ст.857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Однак, Відповідач щодо предмету виконаних робіт не повідомив Позивача про виявлені недоліки. Дії Відповідача щодо одностороннього визначення обсягів виявлених недоліків після спливу деякого часу, їх характеру та розміру збитків є проявом зловживання замовника своїми правами.

Також, позивач зазначив, що під час здійснення робіт, Відповідач безпосередньо контролював якість виконаних робіт, що підтверджується наданими Позивачем до суду актами освідування прихованих робіт і підписуючи ці акти Відповідач не зазначав про недоліки чи будь-які порушення щодо виконаних робіт. Тому не є зрозумілим, чому саме після спливу деякого часу, односторонніми діями були виявлені порушення, оскільки у підписаних Відповідачем 29 актів освідуваних робіт порушень не вбачалося і жодних вимог до Позивача не надходило.

Ціна встановлена за домовленістю сторін, як то передбачено ч. 1 ст. 632 ЦК України, відповідно до якої, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідачем була надана пояснювальна записка, яка підтверджує факт відповідності ринковим цінам на матеріали, які були закуплені в листопаді 2015 - травні 2016 роках та пред'явлені в актах виконаних робіт № 1 та № 2.

Щодо актів прийому-передачі робіт № 1 та № 2 позивач вказав, що під час направлення позовної заяви до суду, Позивачем помилково були надані не підписані акти прийому-передачі робіт № 1 та № 2, на які АСОЦІАЦІЯ ПІДПРИЄМСТВ МАТЕРІАЛЬНО-ТЕХНІЧНОГО ЗАБЕЗБЕЧЕННЯ "КОМПЛЕКТ" посилається у позовній заяві. У зв'язку з чим позивач подав до суду копії підписаних з однієї сторони актів виконаних робіт № 1 та №2.

Крім того, Позивач заперечив проти призначення експертизи з наступних підстав:

1) поставлені відповідачем у його клопотанні про призначення експертизи питання не потребують додаткового вивчення та дослідження за допомогою спеціальних знань, оскільки всі обставини і питання, які визначаються у клопотанні, можуть бути досліджені у процесі розгляду справи на підставі наданих сторонами доказів та з урахуванням умов договору підряду;

2) проведення такої експертизи є недоцільним через те, що більшість виконаних робіт (наприклад, засипка вручну траншей і котлованів, розробка ґрунту вручну, вантаження сміття вручну та ін.) у зв'язку зі спливом часу не може бути об'єктивним та в деяких випадках є неможливим;

3) дії Відповідача, які полягають у поданні клопотання є проявом зловживання ним своїми правами.

За викладених обставин позивач просив суд відхилити заперечення, які надані у відзиві Відповідачем, відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи та задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов та наполягав на призначенні у справі судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2018 розгляд справи відкладено на 19.03.2018.

19.03.2018 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому проти доводів позивача заперечив та зазначив, що факту прийняття робіт не відбулося взагалі. ДП «КБ «Південне» не підписувало акти виконаних робіт, оскільки мало зауваження, про що було неодноразово повідомлено АПМТЗ «Комплект», зокрема письмово (лист № 44/143 від 16 серпня 2016 р., є в матеріалах справи), на цей лист було надано відповідь АПМТЗ «Комплект». У відповіді Позивачем було проведено аналіз зауважень та надано власні висновки (лист № 222 від 17.11.2016 р.). Враховуючи той факт, що процес узгодження та підписання актів виконаних робіт тривав досить довго (з липня 2016 р.), було проведено велику кількість нарад, консультацій, зустрічей між представниками сторін, але врешті-решт згоди не було досягнуто. Як підсумок, було прийнято рішення провести перевірку виконаних ремонтно-будівельних робіт спільно представниками замовника і підрядника. Позивач у підготовчому судовому засіданні не заперечує того, що був у складі комісії та приймав участь у проведенні перевірки. Результати перевірки були зафіксовані Актом від 08.09.2017р.

Також, відповідач вказав, що наявність погоджувальних підписів працівників підпорядкованих керівникові підприємства служб на актах виконаних робіт, не створює правових наслідків для виконання умов Договору, носить інформативний характер для уповноваженої у ДП «КБ «Південне» особи на підписання акту виконаних робіт. А тому наявність цих підписів не може мати наперед встановлених висновків, щодо наявності/відсутності недоліків у виконаних роботах.

Крім того, на думку відповідача звіт про роботу комісії по забезпеченню приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт підрядною організацією ПМТЗ «Комплект» за Договором, підписаний начальником бюро №3 відділу 33 ДП «КБ «Південне» - ОСОБА_4, є лише особистою думкою зазначеної особи. Цей документ не є офіційної позицією Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" з зазначеного питання, явно протирічить інтересам підприємства. Начальник бюро №3 відділу 33 ДП «КБ «Південне» - ОСОБА_4 не наділена повноваженнями представляти інтереси ДП «КБ «Південне» в судових інстанціях, її дії явно суперечать інтересам Відповідача, а тому ми вважаємо, що особиста думка викладена в звіті не може розцінюватися як дійсна позиція ДП «КБ «Південне» у даному спорі.

Щодо актів огляду прихованих робіт від: 20.05.2016 р. (2), 25.05.2016 р. (5), 01.06.2016 р. (1), 18.05.2016 р. (1), 19.05.2016 р. (1), 16.09.2016 р. (2), 21.09.2016 р. (3), 23.09.2016 р. (3), 28.09.2016 р. (2), 29.09.2016 р. (1), 30.09.2016 р. (7), - то усі ці акти були підписані з боку ДП «КБ «Південне» тією ж особою - ОСОБА_4, що і звіт про роботу комісії, котрий розкритиковує всі висновки та методи проведення перевірки. Така позиція явно суперечить інтересам ДП «КБ «Південне». Усі недоліки виконаних робіт, котрі були виявлені Відповідачем, зафіксовані в акті перевірки від 08.09.2017 р. Цей акт було підписано іншими відповідальними особами ДП «КБ «Південне», серед яких немає підпису ОСОБА_4.

Крім того, наявність підписаних актів на приховані роботи ще не доводить факту відсутності порушень умов договору, що полягають у завищенні об'ємів робіт в актах виконаних робіт, а також відхилення від проекту.

Саме тому, для усунення суперечностей та встановлення дійсних обставин справи, з метою об'єктивного, повного і справедливого вирішення спору, ДП «КБ «Південне» наполягає на проведенні незалежної судової експертизи. На думку Відповідача саме висновок експерта з зазначених питань дасть змогу надати дійсну оцінку обставинам (фактам) з приводу яких виник спір, а також дасть відповідь на питання чи були дотримані умови проекту, будівельні стандарти та норми під час виконання АПМТЗ «Комплект» ремонтно-будівельних робіт.

Представник позивача подав до суду клопотання про долучення додатків (матеріалів) до справи. Проти призначення у справі судової експертизи заперечував.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке:

Так, відповідач у клопотанні про призначення судової експертизи просить суд призначити судову будівельно-технічну експертизу будівельних робіт: Благоустрій території з ремонтом надвірного обладнання ДТ "Зоряний", розташованого в с. Кіровське, Дніпропетровської області, що виконанні АПМТЗ "Комплект" за договором №161 від 06.05.2016.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Дослідивши подані сторонами докази, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, необхідних для встановлення фактичних даних у справі, а отже не вбачає необхідності у призначенні експертизи, тому відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання відповідача.

З огляду на пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України, який визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Крім того, суд приймає до уваги, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справу розглянуто в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи суд не знайшов підстав для його задоволення, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Суд вважає, що наявних у справі доказів достатньо для встановлення усіх обставин справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

19.03.2018 сторонами було подано заяви про перехід до слухання справи по суті, у зв'язку з відсутністю додаткових доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У зв'язку з тим, що у сторін відсутні додаткові письмові пояснення, заперечення та докази, суд задовольнив клопотання сторін, оголосив про закриття підготовчого засідання та розпочав розгляд справи по суті.

Судові засідання здійснювались за допомогою технічної фіксації судового процесу.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 19.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2016 між Асоціацією підприємств матеріально-технічного забезпечення "КОМПЛЕКТ" (підрядник - позивач) та Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" (замовник - відповідач) укладено договір підряду №161 (а.с.13-16).

Відповідно до п. 1.1. договору, замовник доручає, а підрядник згідно дефектного акту та проекту С2015-2852-АС, С2015-2864-АС у встановлені договором строки та в межах договірної ціни виконує будівельні роботи: Благоустрій території з ремонтом надвірного обладнання ДТ "Зоряний", розташованого в с. Кіровське, Дніпропетровської області.

Договірна ціна робіт, доручених для виконання підряднику, визначена у додатку 1 до даного договору, який є невід'ємною його частиною (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, загальна договірна вартість робіт за даним договором складає 4 304 471,03 грн., у тому числі ПДВ 717 411 грн. 84 коп.

Договірна ціна робіт, визначена договором, може бути змінена сторонами у випадку виникнення непередбачених необхідних об'ємів робіт (п. 2.3. договору).

Згідно з п. 3.1 договору, підрядник приступає до виконання робіт протягом семи календарних днів після передачі йому замовником всієї необхідної проектної та дозвільної документації, доступу до об'єкту та перерахування авансу у розмірі 80% від договірної ціни, що складає 3 443 576,82 грн., у тому числі ПДВ 573929,47 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору, роботи за цим договором здійснюються протягом строку дії договору.

Пунктом 4.1. договору сторони узгодили, що підрядник по закінченню етапів робіт представляє замовнику акт приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в. Акт приймання-здачі виконаних робіт передається з супровідним листом, який фіксує дату передачі.

Замовник протягом 3-х календарних днів перевіряє відповідність проекту об'ємів та якості виконаних робіт, відображених в акті, та підписує його в частині фактично виконаних робіт або дає мотивовану відмову від підписання.

Згідно з п. 4.2. договору, кінцевий розрахунок за всі виконані за договором роботи замовник здійснює протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання-здачі робіт у цілому.

Відповідно до п. 4.3. договору, замовник має право затримати платежі за роботи, виконані підрядником з порушенням будівельних норм та правил проектних рішень, на період - до усунення виявлених недоліків або дефектів, зафіксованих відповідними актами та зменшити наступні платежі на суму штрафів (пені) згідно з пунктами 10.2 та 10.4. цього договору.

Згідно з п. 14.1 договору, в редакції додаткової угоди №1 від 23.12.2016 (а.с.53), даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2017 року.

На виконання умов п. 3.1. укладеного договору відповідач перерахував на рахунок позивача авансовий платіж на виконання робіт за договором №161 від 06.05.2016 на загальну суму 3 443 576,82 грн. (2 000 000 грн. - 01.07.2016; 1 443 576, 82 грн. - 29.07.2016), про що свідчать наявні в матеріалах справи виписки по рахунку (а.с.61-62).

В період з травня 2016 по вересень 2016 року позивачем було виконано передбачені договором роботи на загальну суму 3 963 561,42 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи актів засвідчення прихованих робіт складених представниками сторін в період з 19 травня 2016 по 30 вересня 2016, роботи виконані позивачем згідно проектної документації, відхилення відсутні (а.с.115-145).

З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2016 відповідачем було складено письмове зауваження відділу №44 бюро 2 до актів згідно договору №161 від 06.05.2016 зокрема до підсумкової відомості ресурсів (розділ ІV. будівельні матеріали, вироби та конструкції) (а.с.71-75).

28.10.2016 комісією у складі представників позивача та відповідача було підписано акт приймання в експлуатацію об'єкту "Благоустрій території з ремонтом надвірного обладнання ДТ "Зоряний" ДП "КБ "Південне" (а.с.18).

17.11.2016 позивач направив на адресу відповідача лист №222 від 17.11.2016, відповідно до якого з метою забезпечення можливості підписання акту виконаних робіт №1 до договору №161 від 06.05.2016, позивачем було проведено аналіз зауважень відділу 44 по вартості матеріалів до вищевказаних документів та зазначено, що за період оформлення та узгодження актів виконаних робіт зі службами замовника (з липня 2016 по цей час) відбулися зміни у нормативній базі розцінок (ДБН) на виконання ремонтно-будівельних робіт. В зв'язку з чим позивач просив відповідача, у якості підтвердження цін на матеріали, приймати копії прибуткових накладних (а.с.76-80). Вказаний лист було отримано відповідачем 22.11.2016.

23.11.2016 супровідним листом №221, позивач направив на адресу відповідача 3 комплекти актів виконаних робіт до договору №161 від 06.05.2016 на проведення робіт "Благоустрій території з ремонтом надвірного обладнання ДТ "Зоряний", розташованого в с. Кіровське, Дніпропетровської області" на суму 2 655 526,81 грн. Вказаний супровідний лист з додатками було отримано відповідачем 23.11.2016 (а.с.19-32).

Також, 01.12.2016 супровідним листом №229, позивач направив на адресу відповідача 3 комплекти актів виконаних робіт №2 до договору №161 від 06.05.2016 на проведення робіт "Благоустрій території з ремонтом надвірного обладнання ДТ "Зоряний", розташованого в с. Кіровське, Дніпропетровської області" на суму 1 308 034,61 грн. Вказаний супровідний лист з додатками було отримано відповідачем 01.12.2016 (а.с.33-52).

Пунктом 4.1. договору сторони узгодили, що замовник протягом 3-х календарних днів перевіряє відповідність проекту об'ємів та якості виконаних робіт, відображених в акті, та підписує його в частині фактично виконаних робіт або дає мотивовану відмову від підписання.

Вказані акти виконаних робіт на загальну суму 3 963 561,42 грн. не були підписані відповідачем у встановленому п. 4.1. договору строки, та не було надано у цей строк мотивованої відмови від підписання актів. Заборгованість відповідача за договором №161 від 06.05.2016 у розмірі 519 984,60 грн. залишилась неоплаченою.

Лише, 25.04.2017 відповідачем було прийнято наказ №30, згідно з яким було вирішено з метою забезпечення приймання виконаних робіт за договором №161 від 06.05.2016 створити комісію для приймання виконаних робіт підрядною організацією та провести перевірку фактично виконаних робіт на відповідність актам виконаних будівельних робіт, наявність виконавчої документації, якість виконаних робіт (а.с.81-82).

Через сім місяців після цього, 08.09.2017 комісією відповідача було складено акт про перевірку виконаних робіт у ДТ "Зоряний". За результатами перевірки було встановлено підсумкову суму завищення вартості робіт по будівельній та електричній частині у розмірі 720 936,68 грн.(а.с.84-88).

24.10.2017 відповідач направив відповідачу лист №76/5900 з актом про перевірку виконаних робіт у ДТ "Зоряний", яким просив відкоригувати акти виконаних робіт №1 та №2 згідно акту висновку комісії та надати замовнику на підпис з метою взаєморозрахунків та закриття договору №161 від 06.05.2016 (а.с.100-101).

29.12.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією вих. №177, якою у зв'язку з безпідставною відмовою замовника від прийняття робіт, просив відповідача перерахувати позивачу грошові кошти у розмірі 519 984 грн. 60 коп., за зобов'язанням, що виникло на підставі договору підряду №161 від 06.05.2016 (а.с.54-55).

23.01.2018 відповідач направив позивачу відповідь на претензію, якою повідомив про неможливість перерахування суми у розмірі 519 984 грн. 60 коп., в зв'язку з виявленими суттєвими недоліками у виконаних позивачем роботах. Відповідач зазначив, що згідно акту комісії про перевірку виконаних робіт від 08.09.2017, а також довідки про освоєння коштів позивачем, відповідач здійснив переплату у розмірі 208 829,59 грн. та просив позивача повернути цю суму на рахунок відповідача (а.с.105-106).

Звертаючись до господарського суду з позовом, позивач зазначає, що в порушення покладених на відповідача зобов'язань за договором підряду №161 від 06.05.2016, останній ухилився від підписання актів виконаних робіт №1 та №2 на загальну суму 3 963 561,42 грн. та не здійснив оплату вартості підрядних робіт на суму 519 984 грн. 60 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Також, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 17 522,76 грн. та інфляційні втрати у розмірі 70 717,90 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим до виконання.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором підряду.

Згідно із ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, тобто, законодавець передбачає обов'язкову оплатність договору підряду.

Згідно зі ст. 852 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно з п. 4.2. договору, кінцевий розрахунок за всі виконані за договором роботи замовник здійснює протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання-здачі робіт у цілому.

Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Отже, відповідач повинен був у триденний строк або підписати акти виконаних робіт або надати мотивовану відмову від підписання цих актів.

Як встановлено судом, 28.10.2016 комісією у складі представників позивача та відповідача було підписано акт приймання в експлуатацію об'єкту "Благоустрій території з ремонтом надвірного обладнання ДТ "Зоряний" ДП "КБ "Південне" без заперечень (а.с.18).

Акти виконаних робіт №1 та №2 були направлені на адресу відповідача 23.11.2016 та 01.12.2016.

Однак, відповідач акти не підписав та у триденний термін не надав мотивованої відмови від підпису актів та не розрахувався з позивачем у повному обсязі.

З матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та відповідачем не доведено направлення ним претензій чи заяв позивачу щодо відступів від умов договору або інших недоліків у встановленому п. 4.1. договору порядку та строки.

Відповідно до норм діючого законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити законом покладено саме на замовника.

Отже, замовник на порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Враховуючи викладене та на підставі ст. 853 ЦК України, вважається що роботи за договором №161 від 06.05.2016 виконані підрядником та прийняті замовником, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача 519 984,60 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2. ст. 852 Цивільного кодексу України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

З урахуванням викладеного, у випадку встановлення істотних відступів від умов договору підряду відповідач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків, але ця обставина не є підставою для ухилення від сплати заборгованості за виконані позивачем роботи.

Вищевикладене, спростовує заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов.

Суд не приймає посилання Відповідача на необов'язковість підписання сторонами Акту приймання об'єкта в експлуатацію, оскільки посилання на прийняття в експлуатацію об'єкта міститься в п. 10.4 Договору.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних - 17 552,76 грн. та інфляційні втрати - 70 717, 90 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з того, що факт виконання позивачем робіт та їх прийняття відповідачем є доведеним матеріалами справи, а оплата вказаних робіт відповідачем у повному обсязі та в установлений строк проведена не була, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 17522,76 грн. - підлягають частковому задоволенню на суму 17520,08 грн. оскільки при здійсненні розрахунку позивачем не було враховано, що 2016 рік складається з 366 днів.

В решті вимог про стягнення 3% річних на суму 2,68 грн. суд відмовляє.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначена позиція суду узгоджена з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах № 905/707/16 від 26.10.2016р., № 905/711/16 від 22.11.2016р. та № 904/6149/16 від 27.12.2016р.

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період з січня 2017 по грудень 2017 становлять 71075,36 грн.

Проте, враховуючи, що у суду відсутнє право виходити за межі розміру заявлених позовних вимог, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі, який заявлено позивачем у позові - 70717,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що, оскільки заявлена сума позовних вимог складає 608 225,26 грн. (519 984,60 грн., + 17 552,76 грн. + 70 717, 90 грн.), то сума судового збору повинна була складати 9123,38 грн.

Проте, Позивачем було допущено арифметичну помилку при визначенні загальної суми ціни позову та замість 608 225,26 грн. було вказано 613 425,11 грн. З розрахунку суми 613 425,11 грн. позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 9201,38 грн., тобто переплата складає 78 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю

З огляду на викладене, позивачу може звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86,123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3, ) на користь Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "КОМПЛЕКТ" (49000, м. Дніпро, вул. Плеханова, буд. 18-Б, ) основний борг за договором підряду № 161 від 06.05.2016 в розмірі 519 984,60 грн. (п'ятсот дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири грн. 60 коп.), 3% річних - 17 520,08 грн. (сімнадцять тисяч п'ятсот двадцять грн. 08 коп.), інфляційні втрати - 70 717, 90 грн. (сімдесят тисяч сімсот сімнадцять грн. 90 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 123,34 грн. (дев'ять тисяч сто двадцять три грн. 34 коп.), про що видати наказ.

В решті позовних вимог про стягнення 3% річних на суму 2,68 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 22.03.2018.

Суддя ОСОБА_5