РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018Справа № 910/23298/17
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (01133, м.Київ, ВУЛ. ЩОРСА , будинок 36-Б)
до проПриватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» (01103, м.Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 8-А) стягнення заборгованості у розмірі 63 763 грн. 79 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 63 763 грн. 79 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 12.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Кредитор) та Приватним підприємством «Фірма «Калина Трейдінг» (Позичальник) було укладено Договір кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042, відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах, забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов'язався своєчасно повернути отриманий овердрафт, сплатити проценти за користування овердрафтом, а також виконати інші зобов'язання за цим Договором. Як зазначає Позивач, на виконання умов вказаного Договору Позичальнику були надані кредитні кошти, проте Позичальник в порушення умов вказаного Договору допустив прострочення виконання договірних зобов'язань. Станом на 23.10.2017 року у Позичальника наявна заборгованість за Кредитним договором у розмірі 63 763 грн. 79 коп., з яких: заборгованість за простроченими відсотками - 50 079 грн. 80 коп., пеня - 1 953 грн. 63 коп., 3% річних - 302 грн. 56 коп., штрафи - 11 427 грн. 80 коп. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути з Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» заборгованість у розмірі 63 763 грн. 79 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. до Приватного підприємства "Фірма "Калина Трейдінг" про стягнення заборгованості в розмірі 63 763,79 грн. залишено без руху.

09.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.01.2018 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 25.01.2018 року, 26.01.2018 року уповноваженим особам Позивача та поверненням на адресу суду поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» є 01103, м.Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 8-А.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/23298/17 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України,

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

12.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Кредитор) та Приватним підприємством «Фірма «Калина Трейдінг» (Позичальник) було укладено Договір кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042, відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах, забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов'язався своєчасно повернути отриманий овердрафт, сплатити проценти за користування овердрафтом, а також виконати інші зобов'язання за цим Договором. (а.с. 50-64)

Надання Овердрафту здійснюється в сумі 114277 грн. 93 коп. зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 28% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за овердрафтом до 18.11.2014 року включно, на умовах визначених цим Договором. (п.1.1.1 Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року)

Відповідно до п. 1.1.3 Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року у випадку невиконання Позичальником будь - якого з зобов'язань, передбачених п. 3.3.16.6 цього Договору, процентна ставка за користування Овердрафтом встановлюється в розмірі 33% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) виконання зобов'язання та діє до дня (включно) виконання умов, передбачених п. 3.3.16.6 цього Договору. При цьому Сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування Овердрафтом по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Згідно з п. 1.1.4 Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за Овердрафтом, визначеного в п. 1.1.1. цього Договору, процентна ставка за цим Договором встановлюється в розмірі 38% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня. наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за Овердрафтом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за Овердрафтом. При цьому Сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування Овердрафтом по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Видача овердрафту на цілі, зазначені в п.1.2 цього Договору, проводиться шляхом оплати з поточного рахунку Позичальника №6042 розрахункових документів Позичальника на суму, що перевищує фактичний (кінцевий) залишок на вказаному поточному рахунку, але в межах ліміту овердрафту, визначеного в п.1.1.1 цього Договору. (п.2.1 Договору)

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення Овердрафту (Траншу), визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року у випадку порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.1, 3.3.6 - 3.3.16. цього Договору Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 2% від суми кредиту, визначеної в п.1.1.1 цього Договору, за кожний випадок порушення.

Цей Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань за цим Договором. (п.8.3 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року Позивачем було видано Приватному підприємству «Фірма «Калина Трейдінг» кредитні кошти, що підтверджується виписками по рахунку Відповідача за період з 26.03.2015 р. по 23.10.2017 р. (а.с.14-47)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Позичальник в порушення умов вказаного Договору допустив прострочення виконання договірних зобов'язань. Станом на 23.10.2017 року у Позичальника наявна заборгованість за Кредитним договором у розмірі 63 763 грн. 79 коп., з яких: заборгованість за простроченими відсотками - 50 079 грн. 80 коп., пеня - 1 953 грн. 63 коп., 3% річних - 302 грн. 56 коп., штрафи - 11 427 грн. 80 коп. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути з Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» заборгованість у розмірі 63 763 грн. 79 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року Позивачем було видано Приватному підприємству «Фірма «Калина Трейдінг» кредитні кошти, що підтверджується виписками по рахунку Відповідача за період з 26.03.2015 р. по 23.10.2017 р. (а.с.14-47)

Надання Овердрафту здійснюється в сумі 114277 грн. 93 коп. зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 28% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за овердрафтом до 18.11.2014 року включно, на умовах визначених цим Договором. (п.1.1.1 Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року)

Відповідно до п. 1.1.3 Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року у випадку невиконання Позичальником будь - якого з зобов'язань, передбачених п. 3.3.16.6 цього Договору, процентна ставка за користування Овердрафтом встановлюється в розмірі 33% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) виконання зобов'язання та діє до дня (включно) виконання умов, передбачених п. 3.3.16.6 цього Договору. При цьому Сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування Овердрафтом по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Згідно з п. 1.1.4 Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за Овердрафтом, визначеного в п. 1.1.1. цього Договору, процентна ставка за цим Договором встановлюється в розмірі 38% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня. наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за Овердрафтом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за Овердрафтом. При цьому Сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування Овердрафтом по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Судом встановлено, що за Договором кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року перед Позивачем у Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» утворилась заборгованість за простроченими відсотками за період нарахування 26.03.2015 року - 23.10.2017 року у розмірі 50 079 грн. 80 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 23.10.2017 року, наданим Позивачем. (а.с.48-49)

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Приватним підприємством «Фірма «Калина Трейдінг» Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» заборгованості за простроченими відсотками за Договором кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року у розмірі 50 079 грн. 80 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року, не сплатив проценти за користування кредитними коштами у розмірі 50 079 грн. 80 коп., тобто не виконав свої зобов'язання належним чином. При цьому, Суд зазначає, що несплата Відповідачем заборгованості за кредитним договором порушує інтереси кредиторів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та негативно впливає на банківсько-кредитну систему України.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 01.11.2016 р. по 23.10.2017 р. у розмірі 302 грн. 56 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за Договором кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року за загальний період прострочки з 01.11.2016 р. по 23.10.2017 р. у розмірі 302 грн. 56 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних за загальний період прострочки з 01.11.2016 р. по 23.10.2017 р. у розмірі 302 грн. 55 коп.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 01.11.2016 р. по 23.10.2017 р. у розмірі 1 953 грн. 63 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення Овердрафту (Траншу), визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим Договором.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 01.11.2016 р. по 23.10.2017 р. у розмірі 1 953 грн. 63 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача та з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 01.11.2016 р. по 23.10.2017 р. у розмірі 1 953 грн. 57 коп.

Також Позивачем заявлена вимога про стягнення з Відповідача штрафу відповідно до п.4.2 Договору у розмірі 11 427 грн. 80 коп.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у постановах від 27.04.2012р. № 06/5026/1052/2011, Суд вважає правомірним застосування до відповідача одночасно штрафу та пені.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв»язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст. 61 Конституції України і відповідає встановленій статтею 627 Цивільного кодексу України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 4.2. Договору в редакції Додаткового договору №1 від 19.09.2013 року у випадку порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.1, 3.3.6 - 3.3.16. цього Договору Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 2% від суми кредиту, визначеної в п.1.1.1 цього Договору, за кожний випадок порушення.

Згідно з п.3.3.1, 3.3.6 - 3.3.15 Договору Позичальник зобов'язаний надати Кредитору всі документи необхідні для відкриття позичкового рахунку згідно з вимогами Національного банку України та Кредитора на момент укладення цього Договору; надавати за вимогою Кредитора та у строк, визначений Кредитором, документи та/або відомості необхідні для виконання Кредитором вимог законодавства України та/або внутрішніх документів Кредитора з питань запобігання протидії (легалізації) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму; протягом дії цього Договору не здійснювати наступні дії без отримання на це попередньої письмової згоди Кредитора: отримання кредитів в інших банківських установах загальною сумою більше як 10 процентів суми Кредиту, що визначена п. 1.1.1. цього Договору; отримання товарних кредитів загальною сумою більше як 10 (десять) процентів суми Кредиту, що визначена п. 1.1.1 цього Договору; здійснення випуску/авалю/акцепту векселів, а також інших боргових зобов'язань на загальну суму більше як 10 (десять) процентів суми Кредиту, що визначена п. 1.1.1. цього Договору; надання порук; обтяження майна, яке знаходиться у заставі Кредитора, будь-якими іншими заставними зобов'язаннями; зміну умов угод, які пов'язані з наданим Кредитом, зокрема: угод, на підставі яких придбаваються та реалізуються товари, визначаються місцезнаходження товарів і т. д.; використовувати Кредит за цільовим призначенням згідно з п. 1.2. цього Договору; протягом дії цього Договору, щоквартально, не пізніше двадцятого числа першого місяця кварталу наступного за звітним, надавати Кредитору належним чином засвідчені копії: бухгалтерського балансу (форма 1); звіту про фінансові результати (форма 2); Протягом 3 робочих днів від дати отримання відповідної вимоги Кредитора надати представникам Кредитора можливість ознайомитися з будь-якими фінансово-бухгалтерськими документами, в тому числі за місцем знаходження документів. Протягом дії цього Договору не здійснювати будь-яких дій щодо зниження вартості засобів забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором. Протягом 2 (двох) робочих днів від дати отримання відповідних відомостей, письмово повідомити Кредитора про будь - які претензії та позови з боку третіх осіб до Позичальника, та свого поручителя / майнового поручителя з наданням всіх необхідних для їх оцінки документів. Протягом 10 календарних днів з моменту внесення змін до установчих документів Позичальника, зміни місцезнаходження, номерів телефонів, складу керівних осіб Позичальника, зміни складу учасників, власників, акціонерів, які мають істотну участь у статутному капіталі, закінчення строку (припинення) дії, втрати чинності чи визнання недійсними поданих Позичальником Кредитору документів, надати Кредитору документи або їх копії, що підтверджують такі зміни.

Виконувати наступні зобов'язання: в 10-денний строк з дати укладання договору(ів) застави (іпотеки) укласти в акредитованій Кредитором страховій компанії договір страхування заставного майна, зазначеного в п.1.3. цього Договору. У випадку, якщо термін дії укладеного договору страхування (страхового полісу) закінчується, а зобов'язання Позичальника за цим Договором залишаються невиконаними, Позичальник зобов'язаний не пізніше останнього календарного дня до закінчення терміну дії існуючого договору страхування (страхового полісу) укласти новий договір страхування (страховий поліс) таким чином, щоб предмет застави залишався застрахованим протягом всього строку дії цього Договору, та надати Кредитору для ознайомлення оригінали договору страхування та платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів (премій) на наступний період страхування. (пп.3.3.16.3 Договору)

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання Приватним підприємством «Фірма «Калина Трейдінг» п.п.3.3.9, 3.3.10, 3.3.16.6 Договору кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2016042 від 12.12.2012 року.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Відповідача штрафу на підставі п.4.2 Договору в розмірі 11 427 грн. 80 коп.

Таким чином, з Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягає стягненню заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 50 079 грн. 80 коп., пеня у розмірі 1 953 грн. 57 коп., 3% річних у розмірі 302 грн. 55 коп., штраф у розмірі 11 427 грн. 80 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Фірма «Калина Трейдінг» 01103, м.Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 8-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 31407024) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м.Київ, ВУЛ. ЩОРСА, будинок 36-Б, Ідентифікаційний код юридичної особи 34047020) заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 50 079 (п'ятдесят тисяч сімдесят дев'ять) грн. 80 (вісімдесят) коп., пеню у розмірі 1 953 (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 57 (п'ятдесят сім) коп., 3% річних у розмірі 302 (триста дві) грн. 55 (п'ятдесят п'ять) коп., штраф у розмірі 11 427 (одинадцять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 80 (вісімдесят) коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) коп. 00 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 березня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин