РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2018Справа № 910/22478/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/22478/17

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», м. Київ,

про стягнення 56 840,82 грн.,

без виклику учасників справи.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - Товариство) 56 840,82 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: Компанія на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 16.02.2017 №47228а7ка (далі - Договір) виплатила товариству з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» (далі - ТОВ «Віннер Автомотів») страхове відшкодування автомобіля марки «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - «Ford Focus»), а тому позивачем відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду; відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Mercedes Benz 190», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована Товариством (поліс НОМЕР_6, за яким ліміт по майну становив 50 000 грн.); у зв'язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача 56 840,82 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі №910/22478/17 та призначено її до розгляду на 09.01.2018; у порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) письмову інформацію щодо умов поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6.

02.01.2018 від МТСБУ надійшла письмова інформація щодо умов поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6, який був чинним станом на 05.07.2017.

Відповідач 09.01.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що: відповідач має здійснювати страхове відшкодування за полісом НОМЕР_6 у разі настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого автомобіля НОМЕР_3; з постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2017 у справі №753/12901/17 вбачається, що винуватцем ДТП не є водій забезпеченого у відповідача автомобіля, оскільки забезпеченим автомобілем НОМЕР_4, а не марки «Mercedes Benz 190», д/н НОМЕР_2; оскільки позивач станом на 05.01.2018 позивач не звертався до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування, тому підстав для виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу відповідачем немає; згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, коефіцієнт фізичного зносу досліджуваного КТЗ становить 0,38, а вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля «Ford Focus», внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталася 05.07.2017, становить 35 493,58 грн., і сам позивач у позовній заяві зазначає, що ця сума зобов'язання має бути сплачена відповідачем; крім того, позивачем не враховано, що сума франшизи за полісом НОМЕР_6 становить 1 000 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.01.2018 вирішено розгляд справи №910/22478/17 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; запропоновано відповідачу у строк до 30.01.2018 подати до суду відзив на позовну заяву; позивачу у строк до 06.02.2018 подати відповідь на відзив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.02.2017 Компанією (страховик) і ОСОБА_1 (страхувальник) укладено Договір, яким було застраховано автомобіль «Ford Focus»; строк дії Договору з 03.03.2017 по 02.03.2016.

05.07.2017 о 08 год. 50 хв. в місті Києві на вул. Привокзальна, 1А, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Mercedes Benz 190», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який при перестроюванні (розвороті) не надав перевагу в русі автомобілю «Ford Focus», під керуванням ОСОБА_1, що рухався в поточному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою від 05.07.2017 №б/н про виплату страхового відшкодування.

Судовим експертом ОСОБА_3 складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 22.08.2017 №434/17 (далі - Висновок), з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Focus», становить 35 493,58 грн.

Відповідно до калькуляції від 21.08.2017 №1.003.17.0 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus» становить 50 140,75 грн.

ТОВ «Віннер Автомотів» виставлено ОСОБА_1 рахунок від 10.07.2017 №1038683 для оплати відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus» на загальну суму 56 840,82 грн. з ПДВ.

Компанією складено страховий акт від 11.07.2017 №АХА2217258 на загальну суму 56 840,82 грн.

На підставі вказаного страхового акта Компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 56 840,82 грн. на рахунок ТОВ «Віннер Автомотів», що підтверджується платіжним дорученням від 12.07.2017 №351171.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2017 у справі №753/12901/17 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку (постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2017 у справі №753/12901/17), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Mercedes Benz 190», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує про те, що Товариство має здійснювати страхове відшкодування за полісом НОМЕР_6 у разі настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого автомобіля НОМЕР_3; з постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2017 у справі №753/12901/17 вбачається, що винуватцем ДТП не є водій забезпеченого у відповідача автомобіля, оскільки забезпеченим автомобілем НОМЕР_4, а не марки «Mercedes Benz 190», д/н НОМЕР_2.

Проте, пунктами 20-1.1 і 20-1.2 статті 20-1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

З довідки про ДТП від 05.07.2017 №733711 вбачається, що № кузова, рами чи шасі автомобіля НОМЕР_5, є НОМЕР_7.

Згідно з полісом НОМЕР_6 VIN (номер кузова, шасі, рами) автомобіля НОМЕР_3, є НОМЕР_7.

Отже, враховуючи, що відповідно до поліса НОМЕР_6 та довідки про ДТП від 05.07.2017 №733711 номер кузова автомобіля «Mercedes Benz 190» - НОМЕР_7, то суд дійшов до висновку про те, що автомобіль за участю якого відбулося ДТП і автомобіль, який було застраховано Товариством, є одним і тим же автомобілем.

Разом з тим, відповідач у відзиві посилається на те, що Компанія не зверталася до Товариства із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно із статтею 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, оскільки позивач (страховик) отримав право вимоги потерпілої особи (страхувальника) після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування; позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову про стягнення страхового відшкодування до суду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.11.2012 у справі №5028/17/22/2012 та у постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 у справі №910/17223/13.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що:

- Висновком встановлено, що вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля «Ford Focus», внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталася 05.07.2017, становить 35 493,58 грн.;

- позивачем не вирахувано франшизу за полісом НОМЕР_6 сума якої складає 1 000 грн.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 №6-2587цс15 викладена така правова позиція: обсяг відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності визначений Законом таким, що розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу; обмеження Законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не позбавляє права особу, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, звернутися з позовом до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 28.05.2015 №22832/14 та від 19.04.2016 №917/2153/15.

Проте, позивачем не було враховано зазначені положення.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes Benz 190» на момент ДТП була застрахована Товариством полісом НОМЕР_6, за яким ліміт по майну становив по 100 000 грн., а франшиза - 1 000 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до Висновку вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля «Ford Focus», внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталася 05.07.2017, становить 35 493,58 грн., сума франшизи за полісом НОМЕР_6 становить 1 000 грн., то обґрунтованою сумою до стягнення з відповідача є 34 493,58 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги Компанії підлягають частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119; ідентифікаційний код 35265086) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) 34 493 (тридцять чотири тисячі чотириста дев'яносто три) грн. 58 коп. страхового відшкодування і 970 (дев'ятсот сімдесят) грн. 95 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.03.2018.

Суддя В.О. Демидов