ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1973/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Тодорова Івана Георгійовича та ОСОБА_4

на рішення Господарського суду Одеської області

у складі судді Роги Н.В.

від 11.10.2017 року

та на постанову Одеського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Величко Т.А., Бєляновського В.В., Мишкіної М.А.

від 07.12.2017 року

за позовом ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська",

треті особи, як не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Тодоров Іван Георгійович, 2) ОСОБА_4,

про визнання недійсним пункту статуту

за участю представників:

позивача: ОСОБА_6

відповідача: не з'явилися

третьої особи-1: ОСОБА_7, ОСОБА_8

третьої особи-2: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська" про визнання недійсним пункту 9.14. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська", зареєстрованого 15.03.2017 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області (номер запису 2000170).

Позовні вимоги мотивовані тим, що пункт 9.14. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська" не відповідає вимогам статей 59, 64 Закону України "Про господарські товариства", оскільки учасники товариства, затвердивши нову редакцію Статуту, встановили в пункті інший кворум загальних зборів учасників товариства для вирішення окремих питань діяльності товариства та інший розмір відсотків голосів учасників товариства, необхідний для прийняття рішень, ніж визначено законом для вирішення цих питань.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.10.2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 року, позов задоволено. Визнано недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська", зареєстрований 15.03.2017 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області (номер запису 2000170) в частині пункту 9.14.: "Якщо Збори Учасників розглядатимуть питання , що зазначені в Статтях 9.3а, 9.3б, 9.3г та 9.3н цього Статуту, вони вважатимуться чинними за умови присутності всіх Учасників Товариства (як особисто, так і через Представників), а їх рішення будуть дійсними, якщо вони ухвалені одноголосно". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська" на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн.

Судові рішення мотивовані тим, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки положення Статуту товариства, що встановлює таке правило для прийняття загальними зборами рішення, як одностайне голосування усіх учасників з окремих питань та участь всіх учасників товариства у зборах, не відповідає вимогам статей 59, 60 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, чинній станом на дату затвердження нової редакції статуту, оскільки передбачає інший порядок прийняття рішень загальними зборами, ніж встановлений законом. За висновком судів, положеннями статуту не може бути змінено порядок прийняття рішення загальними зборами учасників товариства з питань визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження його звітів та внесення змін до статуту товариства, встановлений положеннями статті 59 Закону України "Про господарські товариства", яка є спеціальною щодо статті 98 Цивільного кодексу України.

Треті особи у справі - Тодоров Іван Георгійович та ОСОБА_4 подали касаційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 11.10.2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог касаційної скарги треті особи посилаються на неправильне застосування та порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Скаржники зазначають про неправильне застосування судами частини 2 статті 98 Цивільного кодексу України та статті 60 Закону України "Про господарські товариства", які надають учасникам товариства можливість встановлювати в установчих документах товариства інший кворум загальних зборів, необхідний для визнання їх повноваженими, та інший розмір відсотків голосів учасників товариства, необхідний для прийняття рішень.

Позивач - ОСОБА_5 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права. Скаржники в касаційній скарзі безпідставно ототожнюють поняття кворуму, який є необхідним для повноважності загальних зборів, передбачений статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" з поняттям кількості голосів, необхідних для прийняття рішення. За твердженням позивача, порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з питань визначення основних напрямків господарської діяльності товариства, ухвалення річного фінансового плану, річних бюджетів, затвердження змін у статутному фонді і в розмірах часток учасників, виключення учасників з товариства встановлено в статтях 59, 64 Закону України "Про господарські товариства", які є спеціальними відносно статті 98 Цивільного кодексу України, і такий порядок не може бути змінений установчими документами товариства.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська" надало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, спірний пункт Статуту товариства не відповідає приписам чинного законодавства, оскаржувані рішення та постанова прийняті з правильним наданням юридичної оцінки спірному пункту Статуту.

В судове засідання 27.03.2018 року не з'явилися представники відповідача, хоча відповідно до вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до пунктів 2.5., 4.5. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська", затвердженого протоколом зборів учасників №2 від 04.03.2017 року та зареєстрованого в новій редакції Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області 29.04.2017 року, учасниками товариства є:

- ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 11 часток;

- ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 21,8 часток;

- Тодоров Іван Георгійович з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 10,9 часток;

- ОСОБА_9 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 10,9 часток;

- ОСОБА_10 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 35,8 часток;

- ОСОБА_11 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 10,9 часток;

- ОСОБА_12 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 10,9 часток;

- ОСОБА_13 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 10,9 часток;

- ОСОБА_14 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 10,9 часток.

Згідно з пунктами 9.1., 9.17. та 10 Статуту органами управління товариства є вищий орган управління - збори учасників; виконавчий орган - директор, контролюючий орган - ревізійна комісія.

Пунктами 9.12., 9.13. Статуту передбачено, що вищим органом управління товариства є збори учасників. Кожен учасник має право на участь у зборах учасників особисто або через свого представника. Кожен учасник товариства має кількість голосів, що є пропорційною розміру його частки в Статутному фонді. Збори учасників вважаються дійсними, якщо на них присутні учасники товариства (як особисто, так і через представників), які володіють у сукупності понад 70%. Рішення зборів учасників вважатимуться дійсними лише в тому разі, якщо вони ухвалені більшістю голосів всіх присутніх.

Відповідно до пункту 9.3. Статуту до виключної компетенції зборів учасників належать, зокрема наступні повноваження:

а) визначення основних напрямків господарської діяльності товариства;

б) ухвалення річного фінансового плану товариства, річних бюджетів;

г) затвердження будь-яких змін у Статутному фонді і в розмірах часток учасників товариства у Статутному фонді;

н) виключення учасників товариства.

Пунктом 9.14. Статуту визначено, що якщо збори учасників розглядатимуть питання, що зазначені в пунктах 9.3.а, 9.3.б, 9.3.г та 9.3.н цього Статуту, вони вважатимуться чинними за умови присутності всіх учасників товариства (як особисто, так і через представників), а їх рішення будуть дійсними, якщо вони ухвалені одноголосно.

Учасник товариства ОСОБА_15 вважає, що положення пункту 9.14 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська" не відповідають вимогам статей 59, 64 Закону України "Про господарські товариства", порушують його права як учасника товариства, оскільки встановлюють інші правила визначення кворуму та кількості голосів, необхідних для прийняття рішення, ніж встановлені статтями 59, 64 Закону України "Про господарські товариства", у зв'язку з чим звернувся до господарського суду з даним позовом про визнання недійсним пункту 9.14. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська", зареєстрованого 15.03.2017 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області.

Відповідно до частини 1 статті 140 Цивільного кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно з частиною 1 статті 143 Цивільного кодексу України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі.

Статтею 4 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що товариство з обмеженою діє на підставі статуту. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. Установчі документи повинні також містити відомості, передбачені статтями 37, 51, 65, 67 і 76 цього Закону. Відсутність зазначених відомостей в установчих документах є підставою для відмови у державній реєстрації товариства. До установчих документів можуть бути включені інші умови, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема

- визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання;

- внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу;

- затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства;

- виключення учасника із товариства.

Відповідно до частин 5, 6 статті 41 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, чинній станом на 04.03.2017 року - дату затвердження нової редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Дністровська", яка містила спірний пункт, до компетенції загальних зборів належить: а) визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу. Повноваження, передбачені пунктами б", "в", "г", "д", "е", "ї", "й", належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не можуть бути передані іншим органам товариства.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить також а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

Статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, чинній станом на дату затвердження нової редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Дністровська", передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Відповідно до частин 2, 3 статті 59 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, чинній станом на дату затвердження нової редакції Статуту ТОВ "Агрофірма "Дністровська", з питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Таким чином, стаття 60 Закону України "Про господарські товариства" стосується кворуму загальних зборів учасників товариства, необхідного для повноважності загальних зборів, а частини 2, 3 статті 59 зазначеного Закону стосуються кількості голосів, необхідних для прийняття рішення.

Кворум - встановлена законом, статутом організації або регламентом найменша кількість учасників зборів (засідання), необхідна для визнання даних зборів правомочними ухвалювати рішення з питань порядку денного.

Як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, встановлення у Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська" кворуму в розмірі 100% з огляду на визначені в статутному капіталі частки учасників товариства вимагає фактичної присутності на загальних зборах усіх учасників зі 100% голосів, неявка хоча б одного учасника товариства не забезпечить кворум, унеможливить прийняття рішення з цих питань, та матиме своїм наслідком блокування діяльності товариства.

Встановлення відсотку голосів учасників для визнання повноваженими загальних зборів для прийняття рішень з питань, визначених в пункті 9.14. Статуту товариства, (кворум) в розмірі 100% нівелює саме визначення терміну кворуму, як встановлена законом, статутом найменша кількість учасників, необхідна для визначення зборів правомочними ухвалювати рішення з питань порядку денного. Встановлення в статуті кворуму в розмірі 100% для прийняття рішення про виключення учасника з товариства суперечить також і статті 64 Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якої учасник товариства, якого мають намір виключити з учасників товариства інші учасники участі в голосуванні не приймає.

Крім того, частинами 2, 3 статті 59 Закону України "Про господарські товариства" встановлено порядок прийняття загальними зборами рішень з окремих питань та чітко визначено кількість голосів, необхідних для прийняття таких рішення. При цьому, в зазначених нормах відсутнє посилання на можливість передбачити в статуті інший відсоток голосів, необхідний для прийняття зазначених в цій статті рішень.

Таким чином, положення спірного пункту 9.14. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністровська", які встановлюють інший порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства, а саме: одностайне голосування усіх учасників товариства з окремих питань, ніж встановлено законом, не відповідають вимогам частин 2, 3 статті 59 Закону України "Про господарські товариства".

Спірний пункт Статуту суперечить також і положенням частини 2 статті 4 Закону України "Про господарські товариства", в якій імперативно визначено що в Статуті має бути визначений порядок прийняття рішень органами товариства з окремих питань, для яких необхідна кваліфікована більшість голосів, а спірне положення Статуту замість кваліфікованої більшості встановлює вимогу одностайного голосування з питань, зазначених в пунктах 9.3.а, 9.3.б, 9.3.г та 9.3.н. Статуту.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що положення пункту 9.14. Статуту товариства, що встановлює таке правило для прийняття загальними зборами рішення, як одностайне голосування усіх учасників з окремих питань та участь всіх учасників товариства у зборах, не відповідає вимогам статей 59, 60 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, чинній станом на дату затвердження нової редакції статуту, оскільки передбачає інший порядок прийняття рішень загальними зборами, ніж встановлений законом.

Як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, положення спірних пунктів Статуту порушують права учасників товариства, в тому числі і позивача у справі, на участь в управлінні товариством, що є невід'ємною складовою їх корпоративних прав, реалізація яких ставиться в залежність від бажання та намірів будь-якого іншого учасника товариства.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржників на неправильне застосування судами попередніх інстанцій частини 2 статті 98 Цивільного кодексу України та статті 60 Закону України "Про господарські товариства", в яких передбачено можливість учасників товариства встановлювати в установчих документах товариства інший кворум загальних зборів, необхідний для визнання їх повноваженими, та інший розмір відсотків голосів учасників товариства, необхідний для прийняття рішень, оскільки, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, в статуті не може бути змінено порядок прийняття загальними зборами учасників товариства рішень з питань визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження його звітів, внесення змін до статуту товариства, виключення учасника з товариства, встановлений положеннями статей 59, 64 Закону України "Про господарські товариства", які є спеціальними щодо статті 98 Цивільного кодексу України.

З огляду викладене колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно та обґрунтовано задовольнили позовні вимоги у даній справі.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав правильну юридичну оцінку обставинам справи та обґрунтовано, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішив спір у справі. Переглядаючи справу в апеляційному провадженні господарський суд апеляційної інстанції правильно залишив прийняте місцевим господарським судом рішення без змін.

Твердження скаржників про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових рішень колегія суддів Касаційного господарського суду не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тодорова Івана Георгійовича та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 11.10.2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

В. Студенець