ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р. Справа № 911/3537/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Петренко А. А.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Люлька І. В. (довіреність № 12 від 15.01.2018 р.);

від відповідача: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Бонус", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Птахофабрика Київська", с. Пухівка, Броварський район, Київська область

про стягнення 265 951, 56 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" про стягнення 207 460,00 грн основної заборгованості, 7 089,14 грн 3% річних, 14 522,20 грн пені та 36 880,22 грн інйфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо оплати за товар згідно з договором поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська", та договором № 5821 відступлення права вимоги (цесії) від 17.03.2017 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус".

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.11.2017 р. порушено провадження у справі № 911/3537/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Бонус" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Птахофабрика Київська" про стягнення 265 951, 56 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 13.12.2017 р.

13.12.2017 р. за наслідками судового засідання судом оголошено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 10.01.2018 р.

10.01.2018 р. за наслідками судового засідання судом оголошено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 24.01.2018 р.

24.01.2018 р. за наслідками судового засідання судом оголошено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 14.02.2018 р.

14.02.2018 р. за наслідками судового засідання судом оголошено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 26.02.2018 р.

26.02.2018 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" (надалі - Постачальник) та відповідачем (надалі - Покупець) було укладено договір поставки № 3108/СВК від 31.08.2016, згідно з п. 1.1. якого впорядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити сировину для виробництва комбікорму (далі - Товар).

Відповідно до п. 2.1. Договору асортимент та кількість Товару, який поставляється відповідно до Договору, визначається Сторонами у Специфікаціях, які повинні укладатися Сторонами на кожну партію Товару та є невід'ємними частинами Договору від дати їх підписання Сторонами.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що поставка здійснюється на умовах "DAP" правил Ікотермс-2010, а саме Постачальник зобов'язаний замовити і оплатити поставку поставку Товару до місця поставки згідно умов Договору.

Згідно з п. 3.5. Договору право власності на Товар і ризик випадкової загибелі Товару переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання видаткової накладної Покупцем.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що розрахунки за поставлений та прийнятий Покупецем Товар згідно Договору здійснюється шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок Постачальника вказаний в даному Договорі протягом тридцяти календарних днів з дати поставки Товару Постачальником в місці поставки (згдіно п. 3.6. даного Договору) та після реєстрації в ЄРПН податкової накладної, та отримання оригіналів документів, якщо інше не передбачено в Специфікаціях. У разі відсутності реєстрації податкової накладної або ненадання документів Покупець має право затримати оплату Товару.

Відповідно до п. 12.2. Договору Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань, передбачених даним Договором.

На виконання умов договору поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Центроторг" 31.08.2016 року було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 207 460,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 173 від 31.08.2016 р., товарно-транспортною накладною № 1596 від 31.08.2016 р. та довіреністю № 318 від 31.08.2016 р. відповідача, виданою на свого представника - фізичну особу ОСОБА_2 на отримання товару, наявними у матеріалах справи.

17.03.2017 р. між позивачем (надалі - Цесіонарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" (надалі - Цедент) було укладено договір про відступлення права вимог (цесії) № 5821, згідно з умовами п. 1. якого Цедент відступає Цесіонарію, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові на суму 207 460 (двісті сім тисяч чотириста шістдесят) грн. 00 коп. та зобов'язаний сплатити Цеденту суму грошових коштів в розмірі і в строки, визначені умовами цього Договору.

Згідно п. 2. договору про відступлення права вимоги Цесіонарій стає новим кредитором у зобов'язанні на суму 207 460 грн., яке виникло між Цедентом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська", надалі іменується "Боржник" на підставі Договору поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р., що підтверджується видатковою накладною № 173 від 31.08.2016 р.

Пунктом 3 договору про відступлення права вимоги визначено, що Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов'язку останнього, що виникло на підставі Договору поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р., що підтверджується видатковою накладною № 173 від 31.08.2016 р.

Згідно п. 4. договору про відступлення права вимоги копії документів та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, що відступається за цим Договором, передаються Цедентом Цесіонарію в момент підписання Сторонами цього Договору і є невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 5 договору про відступлення права вимоги визначено, що до Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов'язків Боржника.

Пунктом 10 договору про відступлення права вимоги встановлено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

17.03.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Центроторг" звернулось до боржника - відповідача із повідомленням б/н від 17.03.2017 р., у якому повідомило відповідача про укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" договору відступлення права вимоги (цесії) № 5821 від 17.03.2017 р. з передачею права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" у сумі 207 460,00 грн., що виникло на підставі Договору поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р. Факт направлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" повідомлення про відступленя права вимоги від 17.03.2017 р. та копії Договору про відступлення права вимоги № 5821 від 17.03.2017 р. відповідачу підтверджується фіскальним чеком № 4945 від 17.03.2017 р. та описом вкладення у цінний лист № 262 від 17.03.2017 р.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару, заміною сторони у зобовязанні здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 цього ж Кодексу встановлено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Отже, враховуючи вищевикладене та на підставі вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що у відповідності до договору про відступлення права вимоги № 5821 від 17.03.2017 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус", до останнього перейшло право вимоги виконання відповідачем обовязку по оплаті товару, штрафних санкцій тощо згідно видаткової № 173 від 31.08.2016 р. на загальну суму 207 460,00 грн за договором поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська".

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов'язок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 207 460,00 грн, що підтверджується договором поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р., договором про відступлення права вимоги № 5821 від 17.03.2017 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус", видатковою накладною № 173 від 31.08.2016 р., специфікацією № 1 до договору поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р., товарно-транспортною накладною № 1596 від 31.08.2016 р. довіреністю № 318 від 31.08.2016 р. відповідача, виданою на свого представника - фізичну особу ОСОБА_2 на отримання товару, актом звірки взаємних розрахунків з 01.01.2017 по 31.10.2017 р., підписаного обома сторонами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обовязків по оплаті товару за договором поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 207 460,00 грн за договором поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену дпоставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р., за період прострочення відповідачем виконання обов'язку по оплаті товару з 01.10.16 р. по 20.11.2017 р. всього на загальну суму 14 522,20 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.4. Договору поставки передбачено, що у випадку прострочення оплати або не повної оплати Товару в строки, зазначені у Договорі, Покупець зобов'язується на вимогу Постачальника сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення платежу від вартості неоплаченого або частково неоплаченого Товару за кожен день прострочення оплати, але не більше 7% від суми простроченого грошового зобов'язання.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
207460.0001.10.2016 - 27.10.20162715.0000 %0.082 %*4591.33
207460.0028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %*6665.93
207460.0009.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*7776.92
207460.0027.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %*5411.01
207460.0002.03.2017 - 01.04.20173114.0000 %0.077 %*4933.57

Враховуючи положення п. 6.4. договору поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р. сума пені складає 14 522,20 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості у розмірі 14 522,20 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обов'язку по оплаті товару з 01.10.2016 р. по 20.11.2017 р. всього на загальну суму 7 089,14 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 7 089,14 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 01.10.2016 р. по 20.11.2017 р. всього на загальну суму 36 880,22 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Розрахунок інфляційних втрат від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договором наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.10.2016 - 20.11..001.18839079.28246539.28

Отже, загальний розмір інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договором поставки № 3108/СВК від 31.08.2016 р. у вищевказані періоди становить 39 079,28 грн.

Оскільки розмір інфляційних втрат від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 36 880,22 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" (07413, вул. Радгоспна, с. Пухівка, Броварський район, Київська область; ідентифікаційний код 05513187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" (02166, вул. Волкова, 22 кв. 62, м. Київ; ідентифікаційний код 40904740) 207 460 (двісті сім тисяч чотириста шістдесят) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 14 522 (чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять дві) грн 20 (двадцять) коп. пені, 36 880 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят) грн 22 (двадцять дві) коп. інфляційних збитків, 7 089 (сім тисяч вімідесят дев'ять) грн 14 (чотирнадцять) коп. 3% річних та судові витрати 3 989 (три тисячі дев'ятсот вімідесят дев'ять) грн 27 (двадцять сім) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

30 березня 2018 р.