ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.03.2018 р.                                                             Справа№ 4/1071-10/162

За скаргою: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ,

на дії: Личаківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м. Львів,

про: визнання неправомірними дій державного виконавця Личаківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області, а саме: ненадіслання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2016р. ВП №47481955 разом з наказом господарського суду Львівської області від 21.08.2006р. №4/1071-10/162 на адресу ДК «газ України» НАК «Нафтогаз України»

у справі за позовом: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу «Шевченківський -1» Львівської міської ради, м. Львів,

про: стягнення заборгованості.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Гелеш Г.М.

Представники сторін не з’явились.

06.03.2018р. на розгляд господарського суду Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» подала скаргу від 28.02.2018р. про визнання неправомірними дій державного виконавця Личаківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області, а саме: ненадіслання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2016р. ВП №47481955 разом з наказом господарського суду Львівської області від 21.08.2006р. №4/1071-10/162 на адресу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України».

Ухвалою суду від 0703.2018р. розгляд скарги призначено на 19.03.2018р.

Представник скаржника в судове засідання не з’явився, надіслав на електронну адресу суду повідомлення про неможливість прибуття в судове засідання 19.03.2018р. та просив розглядати скаргу за наявними в ній матеріалами, вимоги за скаргою підтримав у повному обсязі. Вимоги за скаргою обґрунтовуються тим, що рішенням господарського суду Львівської області від 10.08.2006р. у справі №4/1071-10/162 з боржника (ЖБК «Шевченківський -1» Львівської міської ради стягнуто на користь стягувача ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 895,54 грн. пені, 1415,68 грн. 7% штрафу, 636,83 грн. інфляційних втрат, 189,47 грн. – 3% річних, 102,00 грн. держмита, 118,00 грн. ІТЗ процесу. На виконання вказаного рішення судом видано наказ від 21.08.2006р., який пред’явлений до виконання стягувачем до Личаківського ВДВС ЛМУЮ. 30.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки у боржника відсутнє майно. Скаржник вважає неправомірними дії державного виконавця в частині не надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа, оскільки таку постанову ДК «Газ України» не отримував.

Державний виконавець у судове засідання 19.03.2018р. не з’явився, причин неприбуття не повідомив, вимог ухвали суду від 07.03.2018р.

Представник відповідача (боржника) в судове засідання 19.03.2018р. не з’явився, причин неприбуття не повідомив, вимог ухвали суду від 07.03.2018р. не виконав.

Розглянувши матеріали справи, повно та об’єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 23.05.2006р. порушено провадження у справі №4/1071-10/162 за позовом ЗАТ фірми «Нафтогазбуд» до ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення 209630,20 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.06.2016р. у справі №4/1071-10/162 за позовом ЗАТ фірми «Нафтогазбуд» до ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення 209630,20 грн., позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 141711,20 грн. боргу, 5158,00 грн. пені, 2096,36 грн. державного мита, 118,00 витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позовних вимог відмовлено.

17.10.2006р. господарським судом розстрочено виконання рішення суду у справі №4/1071-10/162 за позовом ЗАТ фірми «Нафтогазбуд» до ЛМКП «Львівводоканал» на 36 місяців.

Листом №31/13-188 від 20.01.2016р., №31/13-4849 від 29.11.2017р. ДК «Газ України» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулася з листом до Личаківського ВДВС Львівського МУЮ зі заявою про надання інформації про хід виконавчого провадження, зокрема, щодо наказу господарського суду Львівської області від 21.08.2006р. у справі №4/1071-10/162.

Листом №1011/13 від 10.01.2018р. Личаківський ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області повідомив стягувача, зокрема, таке. На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №47481955 з примусового виконання наказу №4/1071-10/162, що виданий 21.08.2006р. господарським судом Львівської області видано наказ про стягнення з ЖБК «Шевченківський-1» Львівської міської ради на користь ДК «Газ України» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 3357,52 грн. заборгованості. 13.05.2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника. 30.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв’язку з відсутністю майна боржника на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Повторно наказ №4/1071-10/162, виданий 21.08.2006р. господарським судом Львівської області, до виконання у Личаківський ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області не пред’являвся.

Скаржник просить визнати незаконними дії державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ щодо не надіслання постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.06.2016р. ВП №47481955 разом з наказом господарського суду Львівської області від 21.08.2006р. №4/1071-10/162 на адресу ДК «Газ України» ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (положення ч. 1 ст. 327 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України “Про виконавче провадження” (надалі – Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 339, п. “а” ч. 1 ст. 340 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як убачається з матеріалів скарги, скаржник просить визнати неправомірними дії державного виконавця Личаківського ВДВС щодо ненадіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа від 30.06.2016р. разом з наказом від 21.08.2006р. у справі №4/1071-10/162 на адресу ДК «Газ України» ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Суд, детально ознайомившись з матеріалами справи №4/1071-10/162, звертає увагу заявника на те, що у цій справі господарським судом прийнято рішення від 20.06.2006р. за позовом ЗАТ фірми «Нафтогазбуд» до ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення 209630,20 грн.; позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 141711,20 грн. боргу, 5158,00 грн. пені, 2096,36 грн. державного мита, 118,00 витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позовних вимог відмовлено. Тобто, у справі №4/1071-10/162 стягувачем з примусового виконання рішення суду є ЗАТ фірма «Нафтогазбуд», боржником - ЛМКП «Львівводоканал», предмет спору -141711,20 грн. боргу, 5158,00 грн. пені, 2096,36 грн. державного мита, 118,00 витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу. Відтак, у справі №4/1071-10/162 Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» не є стягувачем, у матеріалах цієї справи відсутні докази порушення державним виконавцем Личаківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області її прав щодо ненадіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа від 30.06.2016р. разом з наказом від 21.08.2006р. у справі №4/1071-10/162 на адресу ДК «Газ України» ПАТ «НАК «Нафтогаз України». З огляду на наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку що скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343-345 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити Дочірній компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у задоволенні скарги на дії Личаківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію у справі №4/1071-10/162 можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Повний текст ухвали складено 21.03.2018р.

Суддя                                                                                  Козак І.Б.