ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2018м. ДніпроСправа № 904/10559/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Троценко А.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківське автотранспортне підприємство №16363" (61000, м. Харків, вул. Роганська, 160; ідентифікаційний код 01332106)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продторгресурс" (49022, м. Дніпро, вул. Океанська, 10; ідентифікаційний код 33771045)

про стягнення 45 664 грн. 51 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 22.01.2018, №44; (в режимі відеоконференції)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 15.01.2018, №002;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник, дов. від 15.01.2018, №001;

у судовому засіданні присутній вільний слухач: ОСОБА_4 - паспорт серії АО 138319, виданий Вільногірським МСГУДМС України в Дніпропетровській області.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Харківське автотранспортне підприємство №16363" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№10548/17 від 21.12.2017р.), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Продторгресурс" 45 664 грн. 51 коп. - збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання умов договору від 18.05.2017р. транспортного експедирування.

Відповідач у відзиві (вх.№2840/18 та вх.№3003/18 від 22.01.2018р.) на позов просить в позові відмовити, посилаючись на те, що: - договір на перевезення вантажу між сторонами, в редакції, наданій позивачем, не укладався; - позивач не надав належних та допустимих доказів щодо наявності між сторонами договірних відносин з перевезення вантажу; -пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, якім відповідач не міг запобігти та усунення яких від відповідача не залежало; - позивачем не доведена наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування збитків, а саме відсутня вина у настанні збитків та причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та збитками.

Позивач у відповіді на відзив (вх.№3315/18 від 23.01.2018р.) на позов просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що: - договір транспортного експедирування між сторонами укладався, сторони обмінялись факсовими копіями, що відповідає звичаям ділового обороту; - відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо перевезення вантажу та автоматично погодилося з усіма умовами договору.

Відповідач у запереченнях (вх.№5287/18 від 06.02.2018р.) на відповідь на відзив просить в позові відмовити, посилаючись на те, що: - позивач не надав факсові копії договору від 18.05.2017р. транспортного експедирування; - у позивача відсутній оригінал договору від 18.05.2017р. транспортного експедирування; - вантажоодержувач підтвердив відсутність заперечень щодо якості та кількості отриманого товару; - відсутні докази на підтвердження вартості перевезення та факту перевезення вантажу для утилізації.

Позивач у листі (вх.№6154/18 від 09.02.2018р.) просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що: - укладення договору від 18.05.2017р. транспортного експедирування відбулося відповідно звичаям ділового обороту та за допомогою електронної пошти; - факсова форма договору не суперечить законодавству; - сторони дійшли згоди усно та узгодили всі істотні умови; - підписання договору відбулося за допомогою електронної пошти.

Відповідач у запереченнях (вх.№7185/18 від 15.02.2018р.) на відповідь на запитання просить в позові відмовити, посилаючись на те, що: - позивач не надав факсові копії договору від 18.05.2017р. транспортного експедирування; - позивач не надав докази обміну сторонами електронними листами; - між сторонами відсутня домовленість щодо укладення договору шляхом обміну електронними листами за допомогою електронного цифрового підпису.

Також відповідач у заяві (вх.№7184/18 від 15.02.2018р.) про виключення договору з числа доказів просить виключити договір від 18.05.2017р. транспортного експедирування з числа доказів через відсутність у позивача оригіналу цього договору.

Суд не вбачає підстав для виключення, за заявою відповідача, з числа доказів договору від 18.05.2017р. транспортного експедирування, наданого позивачем, оскільки: - відповідно до частини 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів; - отже, право на виключення документу з числа доказів належить особі, яка його подала, а не будь-якій іншій особі - учаснику справи; - тому у відповідача відсутнє право заявляти про виключення з числа доказів документу, наданого позивачем.

Позивач у запереченнях (вх.№7552/18 від 19.02.2018р.) на заперечення на відповідь на запитання (вих. № 14/02-1 від 14.02.2018 року) та на заяву про виключення договору з числа доказів (вих. № 15/02/-1 від 15.02.2018року) відповідача зазначає, що: - відповідач своїми конклюдентними діями прийняв на себе зобов'язання та погодився з усіма положеннями договору від 18.05.2017р. транспортного експедирування; - договір від 18.05.2017р. транспортного експедирування є чинним та не може бути виключеним з числа доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 23.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2018р. оголошено перерву у підготовчому засіданні (загальне позовне провадження) на 15.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2018р. оголошено перерву у підготовчому засіданні (загальне позовне провадження) на 22.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 15.03.2018р.

У судовому засіданні 15.03.2018р. оголошено перерву до 21.03.2018р. та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. доручено господарському суду Харківської області забезпечити проведення відеоконференції за участю позивача.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" (далі - замовник) та Публічним акціонерним товариством "Харківське автотранспортне підприємство №16363" (далі - позивач, експедитор) було укладено договір №150359 про надання транспортно-експедиторських послуг (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого експедитор за завданням замовника та за його рахунок зобов'язується надати транспортно-експедиторські послуги по організації та забезпеченню перевезень по території України, тим самим організувавши та забезпечивши одержання, транспортування і видачу вантажів замовника відповідно до його письмових вказівок, а замовник в свою чергу зобов'язується сплатити експедитору за виконання перевезень вантажів встановлену плату.

Договір вступає в дію з дати його підписання уповноваженими особами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2016 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Даний термін може бути продовжений за згодою сторін, що фіксується Додатковою угодою до даного Договору (пункт 9.1 Договору).

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.3 Договору підставою надання транспортно-експедиторських послуг є замовлення на надання транспортно-експедиторських послуг, оформлене замовником у письмовому вигляді за формою, визначеною Додатком №1, який є невід'ємною частиною Договору. Отримане експедитор замовлення від замовника є обов'язковим до виконання. Замовлення на перевезення вантажів може бути передане факсимільним зв'язком або електронними засобами зв'язку з зазначенням інформації, передбаченої пунктом 3.2 даного договору.

На виконання умов Договору від замовника до експедитора за допомогою електронної пошти 17.05.2017р. надійшло замовлення на надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень по території України, яке отримане позивачем та підтвердив її прийняття до виконання.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що для виконання замовлення експедитор має право використовувати власні транспортні засоби, або транспортні засоби третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами між сторонами за допомогою електронного зв'язку було складено заявку від 18.05.2017р. № См18/05-01 на перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом: Мелехов-Дніпро, вантажовідправник: ТОВ "Нестле Україна", вантажоотримувач - відповідно до ТТН, відповідальний за розвантаження - водій-експедитор, автомобілем НОМЕР_1, номер напівпричепа АЕ3790ХМ, водієм ОСОБА_5

В подальшому, відповідно до видаткової накладної від 18.05.2017 № НОМЕР_2 на суму 56 884 грн. 18 коп. та видаткової накладної від 18.05.2017 № НОМЕР_3 на суму 1 205 639 грн. 41 коп., товарно-транспортних накладних від 18.05.2017р. №815224595 та від 18.05.2017р. №815406039 продукцію, яка належить ТОВ "Нестле Україна", було прийнято відповідачем для здійснення перевезення водієм ОСОБА_5

Відповідно до постанови Слідчого управління ГУ НП в Полтавській області Національної поліції України про закриття кримінального провадження від 31.05.2017р., в Полтавській області 19.05.2017р. автомобіль НОМЕР_4 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого водій ОСОБА_5 загинув, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 19.05.2017р. за ознаками статті 286 частини 2 КК України, за фактом ДТП із участю водія ОСОБА_6, закрито у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди товар було перезавантажено і доставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дісста" транспортом відповідача.

В ході приймання товару складений акт перевірки продукції від 22.05.2017р. №1/5 за участю зав. складом ОСОБА_7, перевізника ОСОБА_8, ДДМ ОСОБА_9, економіста ОСОБА_10, підстава постачання продукції - договір №110057 від 01.04.2011р., ТТН №815224595 від 18.05.2017р., при прийманні продукції виявлено продукцію невідповідної якості за видатковою накладною № від 18.05.2017р., а саме: - стан

тари і упаковки: тара пошкоджена, полети порушені, упаковка більшої частина продукції порушена; - детальний опис пошкодження - внаслідок ДТП був перевантажений вантаж з 1 машини в 2 машини, товар знаходився без заводської упаковки (відсутність палетів і стріч-плівки), частина товару знаходиться без упаковки (ящика), більша частина товару була у зім'ятих ящиках. Висновком комісії встановлено про причину виявлених дефектів і відхилень - коригування по бухгалтерії (а.с.35-36).

Актом перевірки продукції від 22.05.2017р. №2/5 за участю зав. складом ОСОБА_7, перевізника ОСОБА_8, ДДМ ОСОБА_9, економіста ОСОБА_10, підстава постачання продукції - договір №110057 від 01.04.2011р., ТТН №815406039 від 18.05.2017р., при прийманні продукції виявлено продукцію невідповідної якості за видатковою накладною № від 18.05.2017р., а саме: - стан тари і упаковки: тара пошкоджена, полети порушені, упаковка більшої частина продукції порушена; - детальний опис пошкодження - внаслідок ДТП був перевантажений вантаж з 1 машини в 2 машини, товар знаходився без заводської упаковки (відсутність палетів і стріч-плівки), частина товару знаходиться без упаковки (ящика), більша частина товару була у зім'ятих ящиках. Висновком комісії встановлено про причину виявлених дефектів і відхилень - коригування по бухгалтерії (а.с.37-38).

Згідно зі статті 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включається неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

За приписами частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини; за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Матеріали справи містять акт від 24.05.2917р. №01, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна", відповідно до якого при прийманні продукції згідно накладної від 18.05.2017р. №815224595 виявлено брак та недостачу.

Позивач зазначає, що за актом від 24.05.2017р. №01 позивачем було доставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" саме продукцію, яка доставлялася від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" Товариству з обмеженою відповідальністю "Дісста" згідно видаткових накладних від 18.05.2017р. №8 та від 18.05.2017р. № та яка потрапила у дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. .

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем не доведено, що ним було доставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" саме ту продукцію, яка попала у дорожньо-транспортну пригоду у Полтавській області.

При цьому господарський суд вважає за необхідне зазначити, що, в актах перевірки продукції від 22.05.2017р. №№1/5 та 2/5 вказано лише про брак продукції, який виразився у пошкодженні упаковки, у акті ж від 24.05.2017р. №01 виявлено також і недостачу продукції

Актом від 25.09.2017р. №01/09/2017 прийому-передачі кави з дільниці ДЦ ТзОВ "Нестле Україна" на підприємство "Регіони-2001" поставлений позивачем товар було передано на утилізацію.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" та Заготівельно-виробничим приватним підприємством "Регіон-2001" складено акт № ОУ-0001528 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.09.2017р. про надані послуги по знищенню та захороненню продукції та продукції з простроченим терміном зберігання та виставлений рахунок-фактури № СФ-0001528 від 26.09.2017р. на суму 1 511 грн. 40 коп. (а.с.46-47).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" було надіслано позивачу претензію від 03.08.2017р. №119 про відшкодування вартості пошкодженого товару, витрат на транспортування та утилізацію товару на загальну суму 736 654 грн. 94 коп. Вказану претензію було отримано позивачем 19.09.2017р., про що свідчить штамп за вх. №211.

Позивач вважає, що частково відшкодування пошкодженого товару відбулося страховою компанією "ПЗУ Україна" згідно страхового акту від 06.11.2017р. №1705522.06 на суму 690 990 грн.43 коп., решту у сумі 45 644 грн. 51 коп. позивач відшкодував згідно платіжного доручення від 06.12.2917р. №13620.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача суму шкоди у розмірі 45 664 грн. 51 коп. в порядку регресу та у відповідності до статті 1191 Цивільного кодексу України та статті 228 Господарського кодексу України.

Проте, за наявності понесених позивачем витрат та протиправної поведінки відповідача суд не вбачає причинного зв'язку між ними, оскільки матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" було прийнято від позивача саме ту продукцію, яку доставляв відповідач.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено існування (наявність) всіх складових правопорушення, внаслідок якого йому заподіяно збитки.

Суд також вважає за необхідне зазначити на відсутність між позивачем та відповідачем укладеного Договору про транспортне експедирування, оскільки позивачем не надано оригіналу цього Договору, а також позивач зазначив, що оригінал такого договору відсутній.

Відповідачем також не доведено, що під час здійснення перевезення між сторонами було укладено Договір про транспортне експедирування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд відмовляє у задоволені позову у повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

02.04.2018р.