ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02.04.2018м. ДніпроСправа № 904/1311/18

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом Заступника військового прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до відповідача-1: Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька будівельна компанія", м. Вінниця

про визнання недійсними результатів процедури закупівлі та договору про закупівлю

С У Т Ь С П О Р У :

Заступник військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду із позовом, яким просить:

- визнати недійсними результати проведеної Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням процедури закупівлі UМ-2017-10-11-001973-а по закупівлі робіт з будівництва будівлі спорткомплексу 93 омбр у смт. Черкаському.

- визнати недійсним договір від 31.10.2017 №90/3/2017/212/90, укладений між Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням та ТОВ "Вінницька будівельна компанія" щодо будівництва будівлі спорткомплексу 93 омбр у смт. Черкаському за бюджетні кошти на загальну суму 20 945 000 гривень.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу).

У зв'язку з наведеним, при поданні позову необхідно надсилати копію позовної заяви та доданих матеріалів за місцезнаходженням учасників судового процесу.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 на примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Однак, належних доказів направлення позовної заяви з додатками на адресу учасників справи, заступником військової прокуратури не надано, описи вкладення до цінного листа містять інформацію лише про направлення позовної заяви, що є порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 762,00 грн.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п.2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Оскільки, при зверненні до господарського суду заступником військового прокурора заявлено 2 вимоги немайнового характеру, то заступник повинен сплатити судовий збір за кожну немайнову суму у розмірі (2 х 1 762, 00 = 3 524, 00) грн., однак заступником військового прокурора не додано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору.

Разом з тим, до позовна заява містить клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справи. Клопотання мотивоване тим, що на час направлення позову до суду Державною казначейською службою України в Одеській області судовий збір не перераховано до Державного бюджету України.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

У розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Заступником військового прокурора не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У зв'язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання заступника військового прокурора про відстрочення сплати судового збору.

Відтак, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні клопотання Заступника військового прокурора Південного регіону України про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі - відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Заступнику військового прокурора Південного регіону в строк до 23 квітня 2018 року усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- направити позовну заяву з додатками на адресу Міністерства оборони України та відповідачів, надати до суду належні докази направлення (фіскальні чеки та описи вкладення);

- надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі 3 524,00 грн. та порядку.

4. Роз'яснити Заступнику військового прокурора Південного регіону України, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Євстигнеєва