УХВАЛА

26 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/9931/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Чимбар Л.О., Антонік С.Г., Березкіна О.В.

від 26.12.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс"

про звернення стягнення на предмет застави

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс"

до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

про визнання припиненим договору застави корпоративних прав,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі №904/9931/16.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", Судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що первісна позовна заява була подана у листопаді 2016 року предметом якої є вимоги майнового характеру, а саме стягнення 259 220 245,01грн. та стягнення 190 925 760,09 грн.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент подання касаційної скарги) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином при зверненні з касаційною скаргою судовий збір підлягав оплаті у сумі 413 400,00 грн., а саме 206 700,00 грн. * 200 %, де 206 700,00 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" у якості доказу сплати судового збору додано платіжне доручення від 12.01.2018 №3270 на суму 10 000,00 грн. та одночасно подано заяву, у якій скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та посилається, зокрема, на статтю 8 Закону України "Про судовий збір".

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент звернення з касаційною скаргою) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі меншому ніж встановлено законодавством Публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі №904/9931/16 в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 403 400,00 грн. Таким чином, щоб у загальному розмірі разом із вже сплаченими 10 000,00 грн. загальна сума складала 413 400,00 грн.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі №904/9931/16 залишити без руху.

3. Надати Публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз'яснити Публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Г. Вронська