ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1510/17

Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

учасники справи:

позивач - державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний"

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі"

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду у складі Ярош А.І. - головуючого, Гладишевої Т.Я., Лисенко В.А. від 17 жовтня 2017 року та рішення Господарського суду Одеської області у складі Петрова В.С. від 28 серпня 2017 року

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2017 року державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" (далі - позивач) звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" (далі - відповідач) про стягнення 256 309,48 грн. пені.

2. Позов мотивований порушенням відповідачем на 14 днів строку виконання будівельних робіт за договором підряду на виконання робіт від 07 вересня 2016 року № ВГЕ-284.

Короткий зміст судових рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 28 серпня 2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2017 року, позов задоволений частково.

3.1. Стягнуто з відповідача на користь позивача 25 630,95 грн. пені. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Судові рішення мотивовані тим, що відповідач виконав роботи за договором від 07 вересня 2016 року № ВГЕ-284 з порушенням погоджених сторонами строків, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати пені на підставі пункту 10.2. договору. Водночас суди дійшли висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки на 90 % на підставі статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК), частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017, далі - ГПК).

4.1. При вирішенні питання про зменшення пені судами враховано незначний пропуск відповідачем строку виконання робіт порівняно з загальним строком робіт, який відповідно до пункту 6.1 договору становив 100 календарних днів; виконання відповідачем робіт у повному обсязі та належної якості; наявність обставин, які потребували додаткового узгодження порядку проведення будівельних робіт з третіми особами та не залежали від волі відповідача, що у тому числі спричинило затримку виконання робіт; відсутність реальних збитків позивача внаслідок допущеного прострочення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У жовтні 2017 року позивач подав касаційну скаргу, у якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 28 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2017 року скасувати в частині відмови в позові, прийняти нове рішення про задоволення позову повністю та стягнення з відповідача на користь позивача 256 309,48 грн.

Аргументи учасників справи

Доводи позивача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

9. Судами не встановлено наявності виняткових обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість зменшення сум неустойки, а також доказів, які б свідчили про об'єктивні причини неможливості сплати відповідачем заявленої до стягнення суми.

10. У свою чергу позивач належним чином виконував свої зобов'язання за договором та вживав заходів щодо сприяння відповідачу в отриманні необхідних для виконання робіт дозвільних документів, тому має законодавчо регламентоване право на стягнення з відповідача передбаченої умовами договору пені за увесь період прострочення.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

11. Відповідно до пункту 3 статті 83 ГПК господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Одночасно в чинному законодавстві відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

11.1. Вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 43 ГПК, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

12. При цьому вказана процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме, статтєю 233 ГК і частиною 3 статті 551 ЦК.

Частиною 1 статті 233 ГК передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

У частині 3 статті 551 ЦК встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

13. Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

14. При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

15. У даному випадку суди попередніх інстанцій, врахувавши незначний пропуск відповідачем строку виконання робіт порівняно з загальним строком робіт; виконання відповідачем робіт у повному обсязі та належної якості; наявність обставин, які потребували додаткового узгодження будівельних робіт з третіми особами та не залежали від волі відповідача; відсутність реальних збитків позивача внаслідок допущеного прострочення, дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для реалізації права, що передбачено ст. 83 ГПК, зменшивши розмір пені на 90%.

16. Отже, суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення спору та правомірно застосували законодавчо регламентоване право щодо зменшення розміру пені, цим самим забезпечивши баланс майнових інтересів обох сторін.

17. При цьому з огляду на імперативні приписи статті 300 ГПК (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ) Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні питання про зменшення сум пені, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги.

18. У зв'язку з вищенаведеним, у тому числі з огляду на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, доводи касаційної скарги, зазначені в пункті 9 цієї Постанови, до уваги не приймаються.

19. Твердження скаржника у пункті 10 цієї постанови також не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального права, оскільки застосування відповідних повноважень судами було належним чином мотивовано та не суперечить нормам чинного законодавства.

20. Оцінюючи вказані доводи скаржника, Верховний Суд як джерелом права також керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації"), відповідно до якої повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

21. За вказаних обставин оскільки фундаментальних порушень не встановлено, підстав для скасування оскаржених судових рішень немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. Враховуючи вищенаведене, касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 28 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2017 року у справі № 916/1510/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.