ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018м. ДніпроСправа № 904/296/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дивоцвіт», м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Марченко Максима Володимировича, м. Кривий Ріг

про виселення відповідача з нежитлової будівлі металевого магазину літ.А-1 загальною площею 62,8кв.м, розташованої за адресою:АДРЕСА_1.

за участю представників:

від позивача: Болгар С.О. - за дов. б/н від 01.03.2018р.

від відповідача: Скакун Ю.О. - за дов. №207 від 21.03.2018р.

СУТЬ СПРАВИ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дивоцвіт» м. Кривий Ріг звернулось до фізичної особи-підприємця Марченко Максима Володимировича м. Кривий Ріг з позовом про виселення відповідача з нежитлової будівлі металевого магазину літ.А-1 загальною площею 62,8кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень договору оренди №3 від 25.04.2017р., що призвело до розірвання договору в односторонньому порядку за ініціативою позивача.

Позивач зазначає, що між сторонами був укладений договір оренди №3 від 25.04.2017р., на виконання якого відповідачу (орендарю) за актом прийому-передачі передано в користування нежитлову будівлю металевого магазину. Сторони узгодили, що вказаний договір діє до 25.04.2018р.

Відповідно до пунктів 2.1 та 4.2 договору оренди №3 від 25.04.2017р. орендар зобов'язаний використовувати об'єкт оренди під розміщення кафе. Сторони зобов'язуються не здійснювати та не допускати здійснення будь-яких дій, що можуть викликати незручності або труднощі з реалізацією кожною стороною прав за цим договором.

Пунктом 2.2 договору оренди №3 від 25.04.2017р. передбачено, що у випадку встановлення факту користування об'єктом оренди не відповідно до умов договору, орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку. В пункті 13.4 договору зазначено про право орендодавця розірвати договір в односторонньому порядку у випадку, встановленому пунктом 2.2 договору.

В січні 2018р. орендодавцем здійснено обстеження нежитлової будівлі металевого магазину для встановлення факту використання об'єкту оренди відповідно до умов договору. За результатами обстеження складений акт №1 від 09.01.2018р., в якому зазначено про здійснення орендарем самочинного будівництва літньої критої та заскленої будівлі на замощенні І. Вказане замощення є невід'ємною частиною нежитлової будівлі металевого магазину згідно пункту 1 договору купівлі-продажу від 12.07.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу.

Листом №2 від 10.01.2018р. позивач повідомив відповідача про розірвання договору з 11.01.2018р. у зв'язку з порушенням пункту 4.2 договору оренди та про повернення об'єкту оренди протягом семи календарних днів. На підтвердження отримання орендарем цього листа до позову долучено кур'єрські накладні та описи №1267909 та №1267910.

Відповідно до пунктів 7.1-7.3 договору оренди №3 від 25.04.2017р. у разі припинення договору з будь-яких причин, об'єкт оренди повертається орендарем протягом 7 календарних днів з дати такого припинення. Підтвердженням повернення об'єкту оренди до орендодавця є акт прийому-передачі, підписаний сторонами договору.

Позивач зазначає, що 20.01.2018р. ним складений акт №2 про невиконання орендарем вимог орендодавця щодо звільнення та повернення за актом приймання-передачі об'єкту оренди та подальше безпідставне користування нежитловою будівлею.

На підставі викладеного та посилаючись на норми статей 16, 629, 759, 785, 795, 833 Цивільного кодексу України та статті 20, 283 Господарського кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дивоцвіт» звернулось з відповідним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2018р. було прийнято позову заяву до розгляду, задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі.

Згідно матеріалів справи (а.с. 51-54) вказана ухвала була отримана учасниками справи.

У зв'язку з нез'явленням відповідача ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2018р. та від 13.03.2018р. розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні від 28.03.2018р. представник відповідача надав відзив та усні пояснення про незгоду з позовними вимогами.

Відповідач вказав, що окрім договору оренди №3 від 25.04.2017р. між сторонами також був укладений договір оренди №3-1 від 25.04.2017р. На підставі цих договорів орендар отримав у тимчасове платне користування нежитлову будівлю металевого магазину загальною площею 62,8кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 3.2 договору оренди №3-1 від 25.04.2017р. розмір орендної плати дорівнює 22000грн. на місяць. В пункті 3.8.1 вказаного договору визначено, що сукупна вартість орендної плати згідно договору №3 від 25.04.2017р. та договору №3-1 від 25.04.2017р. складає 25000грн.

З урахуванням передплати за останній місяць оренди, орендарем сплачена орендна плата до 15.01.2018р. В грудні 2017р. відповідач уклав договір оренди нежитлового приміщення №14/12-17 від 14.12.2017р. з іншою особою та отримав в тимчасове платне користування нежитлову будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон 4-й Зарічний, буд.21ж.

Відповідач наполягає на тому, що з 14.12.2017р. змінив місце здійснення господарської діяльності та звільнив об'єкт оренди.

Акти обстеження №1 та №2 складені орендодавцем за відсутності орендаря. Наведене, на думку відповідача, підтверджує відсутність орендаря в нежитловому приміщенні металевого магазині на момент проведення таких обстежень. Долучені до позову фотознімки не відповідають дійсному місцезнаходженню об'єкта оренди.

В судовому засіданні від 28.03.2018р. проголошено перерву до 29.03.2018р.

У відповіді на відзив, наданій до суду 29.03.2018р., позивач заперечував проти розгляду судом відзиву відповідача та приєднаних до відзиву доказів через порушення строків для їх надання.

Крім того, представник позивача вказав про ненадання відповідачем доказів розірвання договору та звільнення орендованого приміщення з 14.12.2017р. Своїми діями з оплати орендної плати за договорами орендар підтверджує їх дійсність.

В судовому засіданні від 29.03.2018р. був оглянутий оригінал договору оренди №3-1 від 25.04.2017р., наданий представником відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази у справі, господарський суд встановив.

На підставі договору купівлі-продажу будівлі від 12.07.2005р. (а.с. - 29), укладеним між ОСОБА_4 (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дивоцвіт" (далі - покупець), позивач придбав нежитлову будівлю металевого магазину під літ. А-1 загальною площею 62,8кв.м., навіс Б, І замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області 12.07.2005р. та зареєстрований в реєстрі за №2921.

В подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дивоцвіт" (далі - орендодавець) та фізичною-особою Марченко Максимом Володимировичем (далі - орендар) підписаний договір оренди №3 від 25.04.2017р. (далі - договір №3) (а.с. 31), згідно якого орендодавець зобов'язується передати орендарю в тимчасове платне користування нежитлову будівлю металевого магазину загальною площею 62.8кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розділу 2 договору орендар зобов'язаний використовувати об'єкт оренди під розміщення кафе.

З огляду на зміст договору, відносини між сторонами є орендними та регулюються положеннями глави 58 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пунктів 3.9, 6.1, 6.2 договору №3 орендодавець зобов'язаний передати орендарю об'єкт оренди в момент підписання акту приймання-передачі об'єкту оренди 25.04.2017р. Днем передачі об'єкта оренди орендарю є дата підписання сторонами акту приймання - передачі об'єкту оренди 25.04.2017р. Факт передачі оформлюється актом приймання-передачі та фотозвітом, які підпишуть уповноважені представники орендодавця та орендаря.

Згідно акту прийому-передачі будівлі за договором №3 від 25.04.2017р. від 25.04.2017р. (а.с. 36), підписаного сторонами без зауважень та заперечень, орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлову будівлю металевого магазину загальною площею 62,8кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В акті також зазначено, що будівля передається в незадовільному стані. Орендар за свій рахунок зобов'язується здійснити всі ремонтні роботи, необхідні для відкриття об'єкту оренди. Орендодавець дає змогу підключитись до комунальних мереж (водопостачання та водовідведення) ТОВ "Дивоцвіт".

Пунктом 13.1 договору №3 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками орендаря і орендодавця та діє до 25.04.2018р.

Пунктами 2.2 та 2.3 договору №3 передбачено, що у випадку встановлення факту користування об'єктом оренди не відповідно до умов договору, орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку. Факт такого використання об'єкту оренди засвідчується актом, що складається орендодавцем в довільній формі та підписується уповноваженим представником орендодавця та орендаря або будь-якими іншими трьома особами (представниками юридичних або фізичних осіб).

Сторони узгодили в пункті 13.4 договору №3, що цей договір може бути розірвано орендодавцем в односторонньому порядку в наступних випадках: у разі систематичного (два і більше рази) порушення орендарем своїх зобов'язань за договором; у разі затримки оплати орендної плати більше ніж на 10днів; у випадку, встановленому положенням пункту 2.2 договору.

Згідно розділу 7 договору №3 у випадку припинення дії цього договору оренди з будь-яких причин, у тому числі, у разі закінчення строку його дії орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди орендодавцю протягом 7календарних днів з дати такого припинення.

Про повернення об'єкту оренди складається акт приймання-передачі (повернення) об'єкту оренди, який підписується належним чином уповноваженими представниками орендодавця та орендаря. В акті обов'язково зазначається технічний стан об'єкта оренди.

Звертаючись до суду з позовом про виселення відповідача з об'єкту оренди, позивач наполягав на розірванні в односторонньому порядку договору №3 на підставі пунктів 2.2, 2.3, 13.4 договору №3 та відсутності правових підстав перебування відповідача в орендованій будівлі після 19.01.2018р.

На підтвердження наведених обставин позивач надав акт обстеження нежитлової будівлі №1 від 09.01.2018р. (а.с. 39), фотографії до акту №1 від 09.01.2018р. (а.с. 40-41), лист №2 від 10.01.2018р. (а.с. 42), накладні Кур'єрської служби доставки №1267909, 1267910 (а.с. 43, 45) та описи внутрішнього вмісту відправлення до цих накладних (а.с. 44, 46).

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 77 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статті 628 та 629 Цивільного кодексу України передбачають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В листі №2 від 10.01.2018р., що направлявся відповідачу як за адресою його місцезнаходження, так і за адресою розташування об'єкта оренди, позивач зазначав про розірвання договору №3 в односторонньому порядку через встановлення факту користування об'єктом оренди не відповідно до умов договору (здійснення орендарем самочинного будівництва літньої критої та заскленої будівлі на замощенні І).

Як зазначалось раніше, сторони визначили в пункті 2.3 договору №3 порядок встановлення факту використання об'єкту оренди не відповідно до умов договору. Орендодавцем складається акт в довільній формі, який підписується уповноваженим представником орендодавця та орендаря або будь-якими іншими трьома особами (представниками юридичних або фізичних осіб). З наведеного вбачається, що сторонами передбачено складення такого акту або за участю орендодавця та орендаря, або за участю орендодавця та інших незацікавлених осіб.

Акт обстеження нежитлової будівлі №1 від 09.01.2018р. складений та підписаний членами комісії лише з трьох представників орендодавця. З огляду на положення пункту 2.3 договору №3, цей акт складений без дотримання вимог договору та не приймається судом в якості доказу. За відсутності відомостей щодо місця та часу зйомки, долучені позивачем фотографії не надають можливості безумовно стверджувати, що вони фіксують порушення відповідачем умов договору №3.

Враховуючи викладене, суд не приймає вказані докази на підтвердження підстав для розірвання договору №3 в односторонньому порядку. На момент вирішення спору строк дії договору №3 не закінчився та був діючим. Відповідно, за таких обставин відсутні підстави для виселення орендаря з орендованої будівлі.

Водночас, суд відхиляє твердження відповідача про припинення договору №3 з 14.12.2017р. та звільнення орендарем з цієї дати нежитлової будівлі металевого магазину літ.А-1 загальною площею 62,8кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Посилання відповідача на укладення в грудні 2017р. нового договору оренди з іншою особою відносно іншого об'єкта оренди не приймається судом як доказ звільнення орендарем спірного приміщення.

Пунктом 13.3 договору №3 передбачено. що договір може бути припинено до закінчення строку його дії в наступних випадках: за взаємною згодою сторін, яка буде підтверджена у відповідному договорі; за рішенням суду; в інших випадках, прямо передбачених договором та чинним законодавством.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не надані докази припинення спірного договору за згодою сторін, за рішенням суду. Також відповідачем не доведено наявність обставин, передбачених статтями 781 та 784 Цивільного кодексу України.

Крім того, в розділі 7 договору №3 сторони встановили порядок повернення майна орендарем. Належним доказом повернення майна є акт приймання-передачі (повернення) об'єкту оренди, підписаний повноважними представниками орендаря та орендодавця. Згідно з поясненнями представників сторін такий акт не складався.

Відносно документів, наданих відповідачем разом з відзивом 28.03.2018р. в якості доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення (ухвали, постанови) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення - а.с. 54, 65), 06.02.2018р. відповідач отримав ухвалу господарського суду Дніпропетровської області про відкриття провадження у справі від 29.01.2018р., 07.03.2018р. - ухвалу господарського суду Дніпропетровської області про відкладення розгляду справи від 20.02.2018р.

Статтею 251 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом встановлювався строк для надання відповідачем відзиву разом з доказами. Відповідачем не були виконані вимоги суду своєчасно. Відзив разом з документами на підтвердження викладеної правової позиції наданий лише в судове засідання від 28.03.2018р.

Згідно статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідач не обґрунтував неможливість надання доказів у встановлений судом строк з причин, що не залежали від нього. Тому суд не приймає до розгляду долучені до відзиву докази.

Додатково слід зазначити, що позовні вимоги не ґрунтуються на договорі №3/1 від 25.04.2017р.

Оскільки матеріалами справи не підтверджено наявність підстав для виселення відповідача з орендованої будівлі, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме - покладаються на позивача.

Керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242, 251 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дивоцвіт» м. Кривий Ріг до фізичної особи-підприємця Марченко Максима Володимировича м. Кривий Ріг про виселення відповідача з нежитлової будівлі металевого магазину літ.А-1 загальною площею 62,8кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. - відмовити.

В судовому засіданні 29.03.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст підписаний 03.04.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова