ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018 року Справа № 904/12380/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменка І.М., доповідача

суддів: Чередко А.Є, ОСОБА_1,

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №42 від 08.08.2017 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги №11/1/17-0786-02 від 18.10.2017 р., адвокат;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року (суддя Золотарьова Я.С., повний текст підписано 13.02.17р.) у справі № 904/12380/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського", м. Кам'нське Дніпропетровської області

про розірвання договору та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського" про розірвання договору купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництва "Цех виробництв товарів народного споживання (технічне переозброєння)" від 20.01.2011 №141 та зобовязання відповідача повернути обєкт незавершеного будівництва "Цех виробництв товарів народного споживання (технічне переозброєння)", який розташований за адресою: вул. Кірова, 18-Б, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область до державної власності.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року у справі № 904/12380/16 (суддя Золотарьова Я.С.) замінено найменування відповідача у справі з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського" на Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат"; в позові відмовлено повністю.

Рішення мотивовано відсутністю підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу про скасування цього рішення та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за умовами договору купівлі-продажу від 20.01.2011 №141 відповідач зобов'язався, зокрема, завершити будівництво обєкту та ввести його в експлуатацію за початковим призначенням або із зміною профілю протягом пяти років з дня підписання акту приймання-передачі. Посилаючись на порушення відповідачем умов п. 5.4. договору купівлі-продажу, позивач, на підставі статей 611, 651, Цивільного кодексу України, частини 5 статті 27 та частини 9 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", просить розірвати договір купівлі-продажу та зобов'язати відповідача повернути обєкт незавершеного будівництва державі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.17р. апеляційну скаргу прийнято та призначено до розгляду.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що відсутні правові підстави для розірвання договору отже, і вимоги позивача про повернення обєкту є безпідставними, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судовому засіданні 20.03.18р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017р., справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2011 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (продавець - позивач) та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Є. Дзержинського" (покупець - відповідач) укладено договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництваЦех виробництва товарів народного споживання (технічне переозброєння), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-Б (а.с.11-13).

Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №141.

Відповідно до п.1.1 договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва Цех виробництва товарів народного споживання (технічне переозброєння), що знаходиться на балансі ПАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Є. Дзержинського" та розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-Б, а покупець зобов'язується прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі. Характеристика обєкту незавершеного будівництва приведена у акті обстеження обєкту, що є невідємним від договору.

У п. 1.3 договору визначено, що відповідно висновку про вартість, затвердженого наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 07.12.2010 №12/07-36-НВМ, початкова вартість продажу об'єкту незавершеного будівництва на аукціоні без ПДВ становить 552 557,60 грн.

Об'єкт незавершеного будівництва продано з урахуванням ПДВ за 729 376,03 грн. (п.1.5 договору).

Згідно п. 3.2. договору, передача обєкту незавершеного будівництва продавцем і прийняття обєкту незавершеного будівництва покупцем здійснюється за актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акту приймання-передачі (п.1.2 договору).

Відповідно до розділу 5 договору купівлі-продажу на покупця покладено певні зобов'язання щодо:

- в установлений цим договором термін сплатити податок на додану вартість (п. 5.1. договору);

- в установлений цим договором термін сплатити вартість продажу обєкту незавершеного будівництва (п. 5.2. договору);

- в установлений цим договором термін прийняти обєкт незавершеного будівництва (п. 5.3. договору);

- завершити будівництво обєкту та ввести його в експлуатацію за початковим призначенням або із зміною профілю протягом пяти років з дня підписання акту приймання-передачі (п. 5.4. договору);

- не здійснювати відчуження обєкту незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташований цей обєкт, до моменту завершення будівництва і введення обєкту в експлуатацію (п. 5.5. договору);

- здійснювати заходи щодо забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови обєкта незавершеного будівництва та подальшого введення обєкту в експлуатацію (п. 5.6. договору);

- на вимогу продавця покупець зобовязаний протягом добудови до моменту введення обєкту в експлуатацію обєкту незавершеного будівництва та підписання акту підсумкової перевірки виконання умов цього договору надавати продавцю для ознайомлення необхідні матеріали, відомості, документи, тощо про виконання умов цього договору (п. 5.7. договору).

Відповідно до п.12.3. договору купівлі-продажу, у разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду.

08.07.2010 сторонам було підписано акт обстеження будівельного майданчика і технічного стану обєкту незавершеного будівництва Цех виробництва товарів народного споживання (технічне переозброєння) (а.с.15-18).

Згідно з цим актом, будівля відділення обробки металопродукції, в якій планувалось розміщення цеху виробництва товарів народного споживання, увійшла до статутного капіталу товариства під час приватизації. Обладнання яке планувалось встановити у цій будівлі та вартість усіх проектних робіт, будівельно-монтажних робіт, які були частково виконані в одному із прольотів зазначеної будівлі, до статутного капіталу товариства не увійшли. Будівельна готовність вбудованих приміщень цеху становить приблизно 65%. Цим актом було зафіксовано, що частина обладнання була у не робочому стані.

Матеріалами справи встановлено, що Актом приймання-передачі від 17.03.2011 (а.с.14), об'єкт незавершеного будівництва було передано покупцю ПАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Є. Дзержинського".

На підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області № 92/05-Н від 19.05.2016 (а.с.19), Регіональним відділенням Фонду державного майна по Дніпропетровській області здійснено перевірку виконання умов договору купівлі-продажу від 20.01.2011 №141. За результатами проведення перевірки складено акт від 03.06.2016 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 20.01.2011 №141 (а.с.20-24).

Згідно акту від 03.06.2016, під час проведення перевірки було встановлено невиконання відповідачем п.п.5.4, 5.6 договору купівлі-продажу від 20.01.2011 №141 щодо обов'язку завершити будівництво обєкту та ввести його в експлуатацію за початковим призначенням або із зміною профілю протягом пяти років з дня підписання акту приймання-передачі та обов'язку здійснювати заходи щодо забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови обєкта незавершеного будівництва та подальшого введення обєкту в експлуатацію.

У акті поточної перевірки від 03.06.2016 вказано, що акт вводу в експлуатацію обєкту незавершеного будівництва цех виробництва товарів народного споживання до перевірки не надано; документів , підтверджуючих проведення будівельних та інших робіт по обєкту приватизації, до перевірки товариством не предявлено. Для обстеження предявлена будівля сортопрокатного цеху, яка використовується цехом під складське приміщення. Зі слів представників товариства у зазначеній будівлі планувалось розміщення цеху виробництва товарів народного споживання. На момент обстеження обладнання, яке планувалось встановити у цеху виробництва товарів народного споживання, по пятдесяти позиціях відповідно до переліку переданого майна товариству, до перевірки не предявлено. Згідно з актом фізичного знищення обєкту Цех виробництва товарів народного споживання (технічне переозброєння) від 30.05.2014, наданого товариством, обладнання утилізовано та здано в лом. При цьому, як вказано у акті поточної перевірки, до перевірки не надано узгодження з регіональним відділенням списання вищевказаного майна, яке знаходиться до теперішнього часу у нього на контролі.

27.07.2016 відповідач направив на адресу позивача лист № 01 ВН -796, в якому заперечував проти результатів проведеної поточної перевірки та вказував, що оскільки більшість обладнання було у не робочому стані, то відповідач сплативши в повному обсязі грошові кошти за придбане майно, за певних умов мав права ввести його в експлуатацію зі зміною профілю. Відповідач вказував, що комісійним рішенням було встановлено, що обладнання за давністю років є застарілим, металоконструкції пошкоджені корозією (про що свідчить акт обстеження від 08.07.2010) демонтувати та утилізувати в лом. Списання обладнання відбувалось без узгодження з позивачем на підставі п. 1.2 договору купівлі-продажу та набуттям права власності на обєкт незавершеного будівництва. Враховуючи, що відповідачем було проведено реконструкцію сучасного стану 400/200 замість введення в експлуатацію цеху товарів народного споживання (технічного переозброєння), відповідач вважає п. 5.4. договору виконаним у повному обсязі (а.с.32).

08.08.2016 позивач направив на адресу відповідача лист №11-05-04384, в якому повідомив відповідача, що в звязку з зафіксованими порушеннями п. 5.4. договору купівлі-продажу та на підставі Порядку контролю та виконання умов договорів купівлі-продажу обєктів приватизації державними органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 10.05.2012 №631, позивачем буде розпочата претензійно-позовна робота про розірвання цього договору і відшкодування завданих державі збитків (а.с. 33).

Так, позивач вважає, що невиконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу від 20.01.2011 щодо завершення будівництва обєкту та введення його в експлуатацію за початковим призначенням або із зміною профілю протягом пяти років з дня підписання акту приймання-передачі - є підставою для розірвання цього договору з огляду на положення як частини 1, так і частини 2 ст. 651 ЦК України, а також ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", та повернення об'єкту незавершеного будівництва в державну власність, з чим не погоджується відповідач.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизація державного майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" цей Закон визначає особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва, що перебувають у державній власності, включаючи законсервовані об'єкти, а також за ініціативою органів, уповноважених управляти відповідним державним майном, об'єктів незавершеного будівництва, що утримуються на балансах підприємств, які не підлягають приватизації (далі - об'єкти незавершеного будівництва).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", представник органу приватизації та покупець об'єкта незавершеного будівництва в п'ятиденний строк після сплати повної вартості придбаного об'єкта незавершеного будівництва, а в разі надання розстрочки платежу - 50 відсотків (для об'єктів незавершеного будівництва житлового призначення - 30 відсотків) вартості цього об'єкта, підписують акт приймання-передачі об'єкта незавершеного будівництва. Право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту державної реєстрації договору купівлі-продажу.

Державна реєстрація договору відбулась 20.01.2011.

Відповідно до частини 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України за договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду.

Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, немає будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач, як на підставу для розірвання договору посилається на невиконання відповідачем п. 5.4. договору, яким встановлений обовязок покупця завершити будівництво обєкту та ввести його в експлуатацію за початковим призначенням або із зміною профілю протягом пяти років з дня підписання акту приймання-передачі.

Отже, відповідач сплативши у повному обсязі грошові кошти за придбане майно, за певних умов, мав право ввести його в експлуатацію зі зміною профілю.

Також слід зауважити, що за своїм місцеположенням обєкт незавершеного будівництва Цех товарів народного споживання був розташований в середині будівлі у відділенні обробки металопродукції, що у свою чергу входила до виробничої будівлі сортопрокатного цеху. Проектом реконструкції стану 400/200 сортопрокатного цеху (креслення №78498А-Х) (а.с.76), у тому числі передбачена реконструкція будівлі відділення обробки металопродукції, яка примикає до основного корпусу будівлі сортопрокатного цеху та є його складовою частиною, з подальшим використанням у технологічному процесі сортопрокатного стану.

Судом правомірно встановлено, що у 2016 після завершення будівництва обєкту: Реконструкція сортопрокатного цеху. Перший пусковий комплекс (перша черга), до складу якого входить будівля відділення обробки металопродукції, обєкт прийнятий до експлуатації Управлінням державно-архітектурного будівельного контролю Камянської міської ради, що підтверджує сертифікат серії ДП №50 від 08.12.2016, акт готовності обєкту до експлуатації, технічний паспорт на виробничий будинок, за інвентаризаційною справою №30933.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що відповідач здійснив реконструкцію обєкту незавершеного будівництва, придбаного за договором купівлі-продажу від 20.01.2011 №141, шляхом приєднання його до іншого обєкту та ввів в експлуатацію зі зміною профілю.

Отже, у відповідності до п. 5.4. договору, обєкт, придбаний за договором купівлі-продажу, був введений у експлуатацію відповідачем із зміною профілю, що не суперечить умовам договору.

Відповідачем не було дотримано строк, встановлений п. 5.4. договору, але суд враховує, що таке введення відбулось до звернення позивача до суду. Крім того, порушення строку вводу в експлуатацію було незначне, що дозволяє зробити висновок про неістотність порушення умов договору.

Щодо погодження зміни профілю, суд правомірно зазначає, що у договорі відсутній обов'язок покупця погоджувати з продавцем (позивачем) зміну профілю, а тому таке погодження є необовязковим.

Таким чином, відсутні правові підстави для розірвання спірного договору, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

До того ж, відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача повернути об'єкт незавершеного будівництва, оскільки зазначена вимога має похідний характер від вимоги про розірвання договору, що виключає задоволення позовних вимог про зобов'язання повернути об'єкт.

З огляду на викладене вище, наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника колегією суддів відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного провадження у справі, а отже, є безпідставними та необґрунтованими.

Натомість, оскаржуване судове рішення, на думку колегії суддів, прийнято за підсумками повного та обєктивного розгляду матеріалів та фактичних обставин справи, що виключає наявність підстав для його скасування.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті позивачем судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3200,00 грн. слід покласти на останнього.

Керуючись ст.ст.129, 275, 276,282 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017р. у справі №904/12380/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя А.Є. Чередко

Суддя О.В. Чус