УХВАЛА

м. Київ

23.03.2018Справа № 910/3110/18

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеро»

про стягнення 117 466,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеро» про стягнення 117 466,66 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

Довіреності або інші документи, що підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 10 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

Позовна заява від 15.03.2018 підписана представником Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH ОСОБА_1, на підтвердження повноважень якого надано довіреність від 10.07.2017.

Зі змісту вказаної довіреності вбачається, що ця довіреність видана Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH та підписана директором ОСОБА_2.

Натомість, докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 являється директором Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH- фактично до позовної заяви не додані, оскільки на підтвердження зазначеного факту додано копію витягу із реєстру юридичних осіб ФРН щодо позивача із перекладом перекладача, що не є належним доказом, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий Господарський суд у постанові від 15.02.2016 у справі № 922/5493/15.

Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви, копію витягу із реєстру юридичних осіб ФРН перекладена перекладачем, а переклад не засвідчений нотаріально.

Отже, суду не надано доказів, що особа, яка підписала довіреність - ОСОБА_2, являється директором позивача та наділена достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH.

При цьому, Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH є нерезидентом, оскільки за даними, зазначеними в позовній заяві, зареєстрована в м. Ветцлар, Федеративна Республіка Німеччина, тому суд позбавлений можливості самостійно перевірити посадове становище ОСОБА_2, шляхом здійснення відповідного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З урахуванням викладеного, суду не доведено, що подану позовну заяву підписано уповноваженою на те особою, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява від 15.03.2018 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Leica Mikrosysteme Vertrieb GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеро» про стягнення 117 466,66 грн. повернути заявнику.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 142 аркушах, в тому числі конверт.

Ухвала набрала законної сили 17.01.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.О. Турчин