ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 рокуСправа № 912/16/16
Господарський суд Кіровоградської області колегією у складі: головуючого судді Макаренко Т.В., суддів Колодій С.Б., Тимошевська В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №912/16/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до відповідача: Приватного підприємства "Еллада"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Креатив",

про стягнення 10382823,57 доларів США та 142408,60 грн,

та зустрічним позовом Приватного підприємства "Еллада"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про визнання припиненими договорів поруки

Представники учасників судового процесу:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

від третьої особи - участі не брали.

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка, з урахуванням усіх заяв про збільшення позовних вимог, містить вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Еллада" заборгованості за Кредитними договорами від 21.08.2013 № 151213К17, від 10.06.2014 № 151214К12, від 19.09.2014 № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ, які укладені в рамках Генеральної кредитної угоди від 17.11.2008 № 151308N2 у загальній сумі 10382823,57 доларів США та 142408,60 грн, з яких:

- за Кредитним договором від 21.08.2013 № 151213К17 - у сумі 8718793,62 дол. США та 136746163,64 грн, з яких: 7906840,54 дол. США - прострочені проценти за користування кредитом, 127735857,00 грн - прострочена комісія за управління кредитом, 759954,65 дол. США (20380524,60 грн екв.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 7224993,57 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління, 1754,04 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов, 51998,43 дол. США - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 519155,12 грн - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом, 88,77 грн - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов, 1264315,15 грн - втрати від інфляції;

- за Кредитним договором від 10.06.2014 № 151214К12 - у сумі 1587672,27 дол. США та 4143247,67 грн, з яких: 1443483,88 дол. США - прострочені проценти за користування кредитом, 3797248,49 грн - прострочена комісія за управління кредитом, 134959,80 дол. США (3619362,78 грн екв.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 276357,73 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління, 1169,36 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов, 9228,59 дол. США - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 19315,50 грн - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом, 59,18 грн - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов, 49097,41 грн - втрати від інфляції;

- за Кредитним договором від 19.09.2014 № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ - у сумі 76357,68 дол. США та 1519021,30 грн, з яких: 69378,06 дол. США - прострочені проценти за користування кредитом, 906411,97 грн - прострочена комісія за управління кредитом, 473849,23 грн - прострочена комісія за зобов'язання, 6537,96 дол. США (175335,59 грн екв.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 62806,22 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління, 48994,23 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за зобов'язання, 801,60 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов, 441,66 дол. США - 3% річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів, 4348,11 грн - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом, 3277,55 грн - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за зобов'язання, 40,24 грн - 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов, 18492,14 грн - втрати від інфляції.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України Банк має право вимагати виконання обов'язку за Кредитними договорами з Поручителя, як солідарного з Позичальником - 1 боржника за Основним зобов'язанням.

Згідно ухвали від 09.08.2016 розгляд справи № 912/16/16 продовжено колегією у складі трьох суддів.

Ухвалою від 09.08.16 справу №912/16/16 прийнято до свого провадження колегією у складі: головуючого судді Балика В.М., суддів Змеула О.А. та Колодій С.Б.

18.08.16 на адресу господарського суду надійшла від позивача заява №010-5/1049 від 12.08.16 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з Приватного підприємства "Еллада" прострочену станом на 10.08.16 заборгованість за кредитними договорами №151213К17 від 21.08.13, №151214К12 від 10.06.14 та № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.14, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №151308N2 від 17.11.2008, у загальному розмірі 123 771 979,48 доларів США та 576 828 782,87 грн.

Господарський суд розглядає вимоги позивача за первісним позовом з врахуванням такої заяви.

Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 Про звільнення суддів звільнено суддів господарського суду Кіровоградської області Балика Володимира Михайловича та Змеула Олександра Анатолійовича, у звязку з поданням ними заяви про відставку.

Враховуючи, що у суддів Балика В.М. та Змеула О.А. відсутні повноваження здійснювати правосуддя, призначено автоматизований розподіл даної справи, за результатами, якого автоматизованою системою призначено справу головуючому судді Макаренко Т.В., суддям Колодій С.Б. та Наливайко Є.М.

Ухвалою від 26.09.16 справу №912/16/16 прийнято до свого провадження колегією у складі головуючого судді Макаренко Т.В., суддів Колодій С.Б. та Наливайко Є.М.

05.10.16 на адресу господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Приватного підприємства "Еллада" № 587-10ЕЛ від 04.10.16 по справі №912/16/16 про визнання поруки за договором №151214Р19 від 30.06.14, що укладений між ОСОБА_1 "Креатив", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ТОВ "Регіонпродукт-Україна" та ПП "Еллада" припиненою та про визнання поруки за договором №151213Р24 від 21.08.13, що укладений між ОСОБА_1 "Креатив", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПП "Еллада" припиненою. Судовий збір позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Ухвалою від 05.10.16 зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Еллада" №587-10ЕЛ від 04.10.16 прийнято для спільного розгляду з первісною позовною заявою. Ухвалою від 20.10.16 відкладено розгляд справи на 21.11.16 на 11:00 год. Враховуючи перебування судді Колодій С.Б., яка є членом колегії по справі №912/16/16 у день її розгляду у відпустці у період з 31.10.2016 по 21.11.2016 включно на підставі наказу голови суду від 17.10.2016 №315, розпорядженням керівника апарату суду № 463 від 21.11.16 призначено повторний автоматизований розподіл справи №912/16/16, за результатами якого справу призначено колегії у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Наливайко Є.М., Тимошевська В.В. Справу необхідно прийняти до свого провадження.

Ухвалою від 21.11.16 справу № 912/16/16 прийнято до свого провадження колегією у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Наливайко Є.М., Тимошевська В.В.

У судовому засіданні 21.11.16 винесено та оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи № 912/16/16 до 16.12.2016 на 14:00 год., від відповідача та третьої особи витребувано власний контррозрахунок заборгованості за кредитними договорами з наданням підтверджуючих документів (у разі заперечення розрахунку позивача).

У судовому засіданні 16.12.16 відкладено розгляд справи № 912/16/16 до 13.01.2017 на 14:00 год.

Ухвалою від 13.01.17 зупинено провадження у справі № 912/16/16 до винесення Господарським судом м. Києва ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі № 910/23852/16 та набрання цією ухвалою законної сили. Вказаною ухвалою зобов'язано сторони повідомити Господарський суд Кіровоградської області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

14.02.18 Приватним підприємством "Еллада" листом № 39 від 13.02.18 повідомлено, що 29.06.2017 Господарським судом м. Києва винесено ухвалу про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі № 910/23852/16, яка набрала законної сили. Відповідно, обставини, що зумовили зупинення провадження у даній справі, перестали існувати.

З огляду на викладені обставини, у справі № 912/16/16 необхідно вчинити певні процесуальні дії.

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-УШ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-УІП, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з тим, що господарському суду необхідно вчинити процесуальні дії у даній справі, однак, суддю Наливайко Є.М. - члена колегії у справі № 912/16/16 звільнено з посади, у звязку з поданням нею заяви про відставку, розпорядженням керівника апарату господарського суду № 15 від 16.02.18 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справу призначено колегії у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Колодій С.Б. та Тимошевська В.В.

Ухвалою від 19.02.18 справу № 912/16/16 прийнято до свого провадження колегією у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Колодій С.Б. та Тимошевської В.В., поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.03.2018 о 15:00 год.

У підготовчому засіданні 14.03.18 оголошувалась перерва до 22.03.18.

Представниками обох сторін, а також третьої особи у підготовчому засіданні 22.03.18 подано письмові заяви, відповідно до яких сторони, третя особа з урахуванням норм ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, просять суд розпочати розгляд справи по суті в той же день після закінчення підготовчого судового засідання, тобто 06.03.18.

Ухвалою від 22.03.18 господарський суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу № 912/16/16 в судовий розгляд по суті на 16:00 год 22.03.18.

У судовому засіданні 22.03.18 представники сторін, третьої особи участі не брали, хоча є належно повідомленими про час та місце засідання суду, що підтверджується підписами повноважних представників сторін та третьої особи у повідомленні про наступне судове засідання від 22.03.18, що наявне в матеріалах справи.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників сторін, третьої особи перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Позивачем за первісним позовом подано відзив на зустрічну позовні заяву та відповідь на відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач за зустрічним позовом просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу та не доведено припинення порук за договором поруки, а ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.17 у справі № 910/23852/16 визнано грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" до поручителя ОСОБА_1 "Креатив" - ПП "Еллада" в сумі 4 192 593 318,00 грн. та включено їх до реєстру вимог кредиторів.

Господарський суд також враховує, що відповідачем за первісним позовом подано клопотання № 61-10 від 22.03.18 про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.17 у справі № 910/23852/16, що набрала законної сили,

10.06.2014 року між ОСОБА_1 Креатив та ПАТ Державний експортно-імпортний банк України укладено кредитний договір №151214К12.

19.09.2014 року між ОСОБА_1 Креатив та ПАТ Державний експортно-імпортний банк України укладено кредитний договір №151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ.

21.08.2013 року між ОСОБА_1 Креатив та ПАТ Державний експортно-імпортний банк України укладено кредитний договір №151213К17.

На підставі зазначених кредитних договорів ПАТ Державний експортно-імпортний банк України надано ОСОБА_1 Креатив кредитні кошти.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 Креатив перед Кредитором, за вказаними кредитними договорами, було укладено договори поруки №151214Р19 від 30.07.2014 року та №151213Р24 від 21.08.2013 року, згідно з якими ПП Еллада зобов'язалось солідарно відповідати перед ПАТ Державний експортно-імпортний банк України за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_1 Креатив.

Таким чином, ПП Еллада, як поручитель несе відповідальність в повному обсязі перед Кредитором - ПАТ Державний експортно-імпортний банк України.

Станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство ПП "Еллада", за кредитними договорами №151214К12 від 10.06.2014 р., №151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 р., №151213К17 від 21.08.2013 р. існує несплачена заборгованість:

За Кредитним договором №151214К12 від 10.06.2014 р. в розмірі 23 197 118,41 дол. США та 22 746 126,19 грн., що складається з: 20 000 000,00 доларів США - простроченої заборгованості за кредитом; 3 172 822,77 доларів США - простроченої заборгованості зі сплати процентів; 13 378 727,04 грн. - простроченої комісії за управління кредитом; 8 106 795,62 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів; 907 479,03 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії за управління; 1 169, 36 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов; 24 295,64 доларів США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів; 69 342,87 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом; 59,18 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов; 282 725,18 грн. - витрат від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом; - 172,09 грн. - витрати від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов.

За Кредитним договором №151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 р. в розмірі 1 063 589,95 дол. США та 5 874 566,70 грн., що складається з: 910 000,00 доларів США - простроченої заборгованості за кредитом; 152 428,94 доларів США - прострочених процентів; 3 570 565,31 грн. - простроченої комісії за управління кредитом;1 438 569,60 грн. - простроченої комісія за зобов'язання; 392 600,65 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів; 226 439,37 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії за управління; 116 529,74 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії за зобов'язання; 801, 60 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов; 1 161,01 доларів США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів; 16 567,34 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом; 8 664,06 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зобов'язання; 40,24 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов; 69 346,54 грн. - витрат від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом; 34 540,02 грн. - витрат від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зобов'язання; -97,77 грн. - витрати від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов.

За Кредитним договором №151213К17 від 21.08.2013 р. в розмірі 104 508 334,95 дол. США та 653 163 922,169 грн., що складається з: 87 555 000,00 доларів США - простроченої заборгованості за кредитом; 16 691 525,60 доларів США - прострочених процентів; 523 503 921,96 грн. - простроченої комісії за управління кредитом; 41 934 949,52 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; 44 176 786,79 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів; 31 327 329,68 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії за управління; 1 754, 04 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов; 127 983,40 доларів США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасним погашенням кредиту; 133 825,95 доларів США - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів; 2 349 597,06 грн. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом; 88, 77 гри. - 3 % річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов; 9 869 753,00 грн. - витрати від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом; -258,13 грн. - витрати від інфляції у зв'язку із несвоєчасною сплатою комісії за зміну умов.

Дослідивши, наданий Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" розрахунок заборгованості за кредитними договорами на суму 4 192 380 662,00 грн., в т.ч. пені 127 192 635,40 грн., Господарський суд м. Києва дійшов висновку, що він є обґрунтованим.

Що ж стосується судового збору, сплаченого Кредитором у судовій справі № 912/16/16 в розмірі 212 656,00 грн., Господарський суд м. Києва дійшов висновку, що він також є обґрунтованим /

У відповідності до ст. 45 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати на оплату судового збору. Враховуючи що судові витрати кредитора у судовій справі №912/16/16 в розмірі 212 656, 00 грн. не пов'язані з провадженням у справі про банкрутство, то вимоги за такими витратами включені до четвертої черги задоволення.

Крім того, до реєстру вимог кредиторів, окремо від суми основного боргу, включений судовий збір в розмірі 3 200,00 грн., сплачений кредитором за подання заяви з грошовими вимогами із віднесенням до першої черги задоволення.

Отже, Господарським судом м. Києва у справі № 910/23852/16 про банкрутство ПП "Еллада" затверджено реєстр вимог кредиторів, серед яких визнано вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (ідентифікаційний код 00032112) на суму 4.192.593.318, 00 грн., з яких: 3.200, 00 грн. - перша черга, 4.065.397.482, 60 грн. - четверта черга, 127.192.635, 40 грн. - шоста черга.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та розяснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову (ч. 3 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (ч. 4 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-УШ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-УІП, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В зв'язку з набранням чинності з 15.12.2017 нової редакції ГПК України, підстави для закриття провадження у справі, аналогічні тим, що були передбачені п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017, а саме, що господарський суд закриває провадження у справі в разі встановлення, що є таке, що набрало законної сили рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 231 та п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України (в редакції від 15.12.2017).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що провадження у справі за первісним позовом підлягає закриттю, оскільки заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання кредиторських вимог до ПП "Еллада" саме в частині вимог, що є предметом розгляду за первісним позовом у даній справі, у справі № 910/23852/16 задоволено.

Господарський суд також враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються до позовів за вимогами кредиторів, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів. Але відповідно до першого-другого абзаців ч. 3 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах. Отже мораторій не розповсюджується у разі звернення стягнення на заставлене майно у немайнових спорах, а у даній справі спір є майновим і на таке заставлене майно розповсюджується мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до імперативних приписів ч. 15 ст. 16 Закону про банкрутство з моменту порушення провадження у справі про банкрутство пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Одночасно відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону про банкрутство, яка врегульовує питання мораторію на задоволення вимог кредиторів, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, спеціальними нормами Закону про банкрутство, які мають пріоритет у застосуванні щодо правовідносин банкрутства, встановлено, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство доля грошових вимог кредиторів боржника, які виникли до порушення справи про банкрутство ( у т.ч. забезпечених), а саме їх пред'явлення, розгляд, визнання та задоволення, відбувається виключно в межах провадження у справі про банкрутство.

Таку ж правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 06.09.2017 у справі № 912/408/16, від 20.04.2016 у справі № 917/454/15, від 08.09.2015 у справі № 926/540/14, від 19.05.2015 у справі № 903/399/13 тощо.

Верховний Суд України у постанові від 23.12.2015 по справі № 3-1135гс15 також дотримувався вказаної позиції, вказавши, що системний аналіз норм Закону про банкрутство свідчить, що задоволення вимог кредиторів, в тому числі забезпечених заставою майна боржника, може відбуватися тільки на стадії ліквідаційної процедури в порядку та у спосіб, передбачені Законом про банкрутство.

Також господарським судом враховується правова позиція, що є узагальненням практики Вищого господарського суду України, яка викладена у пп. 4.4.5 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів". Так задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою), у разі порушення справи про банкрутство боржника має здійснюватися в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI).

Відтак позивач є забезпеченим кредитором і задоволення його вимог за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, можливе лише в межах провадження у справі про банкрутство, а, оскільки, на момент винесення даної ухвали наявна порушена справа про банкрутство відповідача, у господарського суду відсутні правові підстави для розгляду даної справи у позовному провадженні.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що провадження у справі за первісним позовом підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч. 2. ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі.

В матеріалах справи наявне клопотання АТ "Укрексімбанк" № 010-0/116 від 19.02.18 про повернення судового збору, відповідно до якого позивач за первісним позовом просить повернути судовий збір в сумі 210 145,00 грн., а саме:

- 182 700,00 грн. за подання позовної заяви, сплаченого згідно платіжного доручення № 65606 від 30.12.2015;

- 24 000,00 грн. за подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, сплаченого згідно платіжного доручення № 44122 від 23.02.16;

- 689,00 грн. за подання заяви про вжиття заходів до забезпечення позову згідно платіжного доручення № 38472 від 23.02.16;

- 1 378,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.16 про призначення експертизи згідно платіжного доручення № 50321 від 09.03.16;

- 1 378, 00 грн. за подання касаційної скарги на Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.16 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.16 про призначення експертизи згідно платіжного доручення № 46324 від 05.05.2016.

Господарський суд враховує, що оскільки ухвалою від 03.03.16 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, 689,00 грн. за подання заяви про вжиття заходів до забезпечення позову згідно платіжного доручення № 38472 від 23.02.16 поверненню не підлягає.

Щодо решти судового збору у сумі 209 456,00 грн., господарський суд враховує, що вказані судові витрати кредитора у судовій справі № 912/16/16 ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.17 у справі № 910/23852/16, що набрала законної сили, включені до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин, господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання позивача за первісним позовом, оскільки витрати останнього зі сплати судового збору у справі № 912/16/16 вже враховані ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.17 у справі №910/23852/16, що набрала законної сили.

Розглядаючи позовні вимоги за зустрічним позовом Приватного підприємства "Еллада" про визнання поруки за договором №151214Р19 від 30.07.14 (з врахуванням заяви про описку), що укладений між ОСОБА_1 "Креатив", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ТОВ "Регіонпродукт-Україна" та ПП "Еллада" припиненою та про визнання поруки за договором №151213Р24 від 21.08.13, що укладений між ОСОБА_1 "Креатив", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПП "Еллада" припиненою господарський суд виходить з наступного.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на сукупність двох умов: внесення змін до основного зобов'язання без згоди поручителя та те, що такі зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зокрема, як зазначено у зустрічній позовній заяві, пролонгація кредитного договору, встановлення неустойки або підвищення розміру штрафних санкцій та збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

АТ "Укрексімбанк" у відзиві на зустрічну позовну заяву, заперечує проти визнання договорів поруки припиненими, зауважуючи, серед іншого, що позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу та не доведено припинення порук за договором поруки, а ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.17 у справі № 910/23852/16 визнано грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" до поручителя ОСОБА_1 "Креатив" - ПП "Еллада" в сумі 4 192 593 318,00 грн. та включено їх до реєстру вимог кредиторів.

Вирішуючи спір про визнання поруки припиненою, господарський суд виходить з наступного.

За змістом п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення.

За положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

У постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі №6-88цс11 висловлено позицію про те, що у разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого статтею 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Тобто, у разі наявності відповідного спору позивач може звернутись до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 3-1202гс-15 та у постанові Верховного суду України від 01.03.18 №910/7109/17.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом правильно обрано спосіб захисту.

Вирішуючи питання визнання поруки припиненою, господарський суд виходить з наступного.

Ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється у зв'язку з ліквідацією юридичної особи ( боржника або кредитора ), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

За змістом статей 559, 598 Цивільного кодексу України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано учасниками судового процесу, 30.06.2015 між Поручителем, Банком, Позичальником, ТОВ "Регіонпродукт-Україна" укладено Договір про внесення змін №151214Р19-1 до Договору поруки №151214Р19-1 від 30.07.2014.

В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором № 151213К17, зокрема, укладено Договір поруки № 151213Р24 від 21.08.2013 між ПП "Еллада", Банком та Позичальником. Також 30.06.15 між Поручителем, Банком, Позичальником з урахуванням передумов та взаємних домовленостей укладено Договір про внесення змін № 151213Р24-1 до договору поруки № 151213Р24 від 21.08.2013.

Як вбачається із змісту Договору про внесення змін до Договору поруки, ним Поручитель письмово письмово підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з усіма змінами, всі зміни до Генеральної угоди та до кредитних договорів вносились за його попередньої згоди.

Згідно з п. 2.1.6 Договору поруки Поручитель ознайомився з умовами кредитної угоди (включаючи всі додатки до Кредитної угоди, що є чинними на дату укладення цього Договору), укладеної між Кредитором і Позичальником, поінформований про фінансово-економічний стан Позичальника і повністю розуміє свої обов'язки згідно з цим Договором.

Відповідно до пп. 2.1.7 п. 2.1. Договору поруки сторони визначили, що Поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов'язань Позичальника за Кредитною угодою, в тому числі, з урахуванням всіх змін та доповнень до Кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.

З урахуванням ліміту, встановленому в Кредитному договорі № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ загальна сума лімітів за вказаними Кредитними договорами становила - 1 515 658 189,91 грн., що на 244 341 810,09 грн. менше встановленого у Генеральній угоді ліміту.

Таким чином, внаслідок укладення відповідних кредитних договорів, сума виданих кредитних коштів не перевищувала ліміту, визначеного п. 4.5 ст. 4 Генеральної угоди в розмірі 1 760 000 000,00 грн.

Відповідно, господарський суд враховуючи, що оскільки обсяг відповідальності поручителя внаслідок внесення змін до договорів поруки не збільшився, підстави для застосування наслідків, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено факту наявності передбачених ст. 559 Цивільного кодексу України підстав для визнання поруки припиненою у їх сукупності.

За таких обставин, господарський суд відмовляє у задоволенні позовних вимог по зустрічному позову повністю.

Оскільки позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, судовий збір, сплачений за подання зустрічного позову, на підставі норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 231, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Провадження у справі по первісному позову закрити.

В задоволенні позовних вимог по зустрічному позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення:

- Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127),

- Приватному підприємству "Еллада" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75),

- Приватному акціонерному товариству "Креатив" (01032, м. Київ, вул. Жилянська,75).

Повне рішення складено 30.03.18.

Головуючий суддя Т. В. Макаренко

Суддя С.Б. Колодій

Суддя В.В. Тимошевська