РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2018Справа № 910/18583/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М. за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовомДержавного підприємства «Бердянський морський торговельний порт»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл»
Простягнення 9 370,11 грн
Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Бердянський морський торговельний порт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» про стягнення 9 370,11 грн пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору № 338/16 від 07.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постачання нафтопродуктів повинно було здійснюватися партіями впродовж терміну дії договору та згідно заявок позивача протягом п'яти календарних днів. Разом з тим, відповідачем в порушення умов договору, постачання дизельного пального було здійснено з порушенням передбаченого договором строку, у зв'язку з чим позивач на підставі пункту 7.3 договору № 338/16 від 07.12.2016 нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за не поставку товару.

Ухвалою суду від 27.10.2017 було порушено провадження у справі № 910/18583/17 та призначено її до розгляду на 17.11.2017.

14.11.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а також клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 17.11.2017 представник позивача не з'явився, проте через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд зазначеної справи.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надала усні пояснення по справі та подала клопотання про продовження строків вирішення спору, яке судом було розглянуто та задоволено.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників позивача, а також необхідністю витребувати додаткові докази по справі, суд задовольнив клопотання позивача та відклав розгляд зазначеної справи до 26.12.2017.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017, у зв'язку з набранням 15.12.2017 законної сили Господарським процесуальним кодексом України в новій редакції, вирішено розгляд справи № 910/18583/17 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання на 15.01.2018.

15.01.2018 через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 15.01.2018 було відкладено підготовче засідання у справі до 19.02.2018.

26.01.2018 через канцелярію від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 19.02.2018 судом було оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.03.2018.

12.03.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд зазначеної справи без участі його представника. Окрім того, позивач у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 19.03.2018 не з'явилися.

У судовому засіданні 19.03.2018 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2016 між Державним підприємством «Бердянський морський торговельний порт» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» (постачальник) було укладено договір № 338/16 від 07.12.2016, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити і передати протягом 2016 року у власність покупцеві паливо рідинне та газ, а покупець зобов'язався прийняти та сплатити поставлений товар, на умовах викладених в цьому договорі.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Пунктом 1.2. договору сторони узгодили, що асортимент, кількість і вартість товару, що поставляється за договором, зазначені в специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору.

За умовами п. 3.1 договору, сума договору становить 2 630 400,00 грн.

Умовами п. 4.1 договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються протягом 15 календарних днів після отримання партії товару на складі покупця на підставі виставленого постачальником рахунку, до якого додаються документи, зазначені в п. 5.2 даного договору.

За умовами п. 5.1 договору, постачання нафтопродуктів здійснюється партіями впродовж терміну дії договору відповідно до заявок покупця, протягом 5-ти календарних днів. Умови поставки автомобільним транспортом - склад покупця, що знаходиться за адресою: м. Бердянськ, вул. Горького, 6, територія порту, склад ПММ. Поставка товару здійснюється силами та за рахунок постачальника (власним транспортом або автопревізниками). Допускається більш рання поставка товару.

За умови п. 10.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє по 31.12.2016 включно, а в частині виконання зобов'язань за цим договором - до повного їх виконання сторонами, здійсненого належним чином і на вимогу кредитора відшкодування понесених збитків і оплати неустойки.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 08.12.2016 та 26.12.2016 Державним підприємством «Бердянський морський торговельний порт» на адресу ТОВ «Техойл Рітейл» було направлено листи (заявки) №5/13-566 та № 5/13-603 на поставку зимового дизельного палива по ДСТУ 7688:2015 в кількості 160 тисяч літрів.

Разом з тим, відповідачем всупереч вимог договору, поставка дизельного пального відбулася з простроченням строків, зокрема, поставка нафтопродуктів була здійснена лише після направлення відповідачу претензії від 19.01.2017, а саме:

- 25.01.2017 відповідачем на адресу позивача було направлено дизельне пальне на суму 97 078,20 грн, що підтверджується ТТН №25/01-01/17 від 25.01.2017, видатковою накладною №ТРН-000157 від 25.01.2017, прибутковим ордером №71701003 від 25.01.2017року, актом №1 від 25.01.2017;

- 29.01.2018 відповідачем на адресу позивача було направлено дизельне пальне на суму 1 622 200,56 грн, що підтверджується ТТН №29/01-01/17-3 від 29.01.2017, №29/01-01/17-1 від 29.01.2017року, №29/01-01/17-2 від 29.01.2017, видатковими накладними №ТРН-000211 від 29.01.2017, №ТРН-000217 від 29.01.2017, №ТРН- 000212 від 29.01.2017, прибутковим ордером №71701005 від 29.01.2017, №71701006 від 29.01.2017, №71701007 від 29.01.2017, Актами № 2, №3, №5 від 29.01.2017року;

- 30.01.2017 відповідачем на адресу позивача було направлено дизельне пальне на суму 632 874,24 грн, що підтверджується ТТН №29/01-01/17-4 від 29.01.2017, видатковою накладною № ТРН-000216 від 29.01.2017, прибутковим ордером №717014 від 30.01.2017, актом № 4 від 30.01.2017;

- 20.02.2017 відповідачем на адресу позивача було направлено дизельне пальне на суму 15207,00 грн, що підтверджується ТТН №20/02-02/17-1 від 20.02.2017, видатковою накладною № ТРН-000389 від 20.02.2017, прибутковим ордером №71702014 від 20.02.2017, актом № 6 від 20.02.2017.

З огляду на те, що відповідачем було прострочено виконання зобов'язання щодо вчасної поставки дизельного палива, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 9 370,11 грн пені на підставі п. 7.3 договору.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на закінчення строку дії договору, а також те, що заявка № 11-22/46 від 19.01.2017 була отримана відповідачем 03.02.2017, тобто, нарахування штрафних санкцій за період з 25.01.2017 по 07.02.2017 не відповідає вимогам чинного законодавства.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

За умовами п. 5.1 договору встановлено, що постачання нафтопродуктів здійснюється партіями впродовж терміну дії договору відповідно до заявок покупця, протягом 5-ти календарних днів. Умови поставки автомобільним транспортом - склад покупця, що знаходиться за адресою: м. Бердянськ, вул. Горького, 6. територія порту, склад ПММ. Поставка товару здійснюється силами та за рахунок постачальника (власним транспортом або автопревізниками). Допускається більш рання поставка товару.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2016 та 26.12.2016 Державним підприємством "Бердянський морський торговельний порт" на адресу ТОВ "Техойл Рітейл" було направлено листи (заявки) №5/13- 566 та № 5/13-603 на поставку зимового дизельного палива по ДСТУ 7688:2015 в кількості 160 тисяч літрів.

Заявки ДП "БМТП" направлялися на електронну адресу директора з продажу ТОВ "Техойл Рітейл" ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) відповідно 08.12.2016 та 26.12.2016. Факт отримання зазначених заявок відповідачем підтверджено листом відповідача №78-12/16 від 12.12.2016 (підписаний ОСОБА_1), згідно якого 12.12.2016 відповідач повідомляє про отримання заявок ДП "БМТП" на поставку дизельного палива (додається).

Крім того, листом (заявкою) №11-22/46 від 19.01.2017, який було направлено на електронну адресу відповідача, ДП "БМТП" вимагало здійснити поставку нафтопродуктів. Направлення листа (заявки) №11-22/46 від 19.01.2017року ДП "БМТП" було продубльовано поштою. Відповідно до поштового повідомлення зазначена заявка отримана відповідачем 30.01.2017, про що зроблено відповідна відмітка на поштовому повідомленні.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідачем було здійснено поставку обумовленого договором товару, проте з порушенням строків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 7.3 вищезазначеного договору, у випадку прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару.

Право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань визначено частиною другою статті 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладанні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

У зв'язку з тим, що відповідач допустив прострочення поставки товару, господарський суд перевірив розрахунок договірної неустойки та прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у розмірі 9 370,11 грн.

При цьому, заперечення позивача щодо припинення строку дії договору спростовуються тим, що припинення дії договору не звільняє сторін від належного виконання їх зобов'язань по договору.

Заперечення відповідача про отримання заявки на поставку товару лише 03.02.2017 спростовується наявними в матеріалах справи доказами про отримання зазначеної заявки електронною поштою 19.01.2017, а також тим, що перша партія нафтопродуктів була поставлена позивачу 25.01.2017.

Також судом зазначається про те, що сторонами в п. 5.1 договору було обумовлено, що поставка продукції здійснюється на підставі заявок. При цьому сторонами не визначено спосіб направлення такої заявки, з огляду на що суд приходить до висновку, що направлення заявки електронною поштою є підставою для здійснення поставки товару.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» (місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5-В, ідентифікаційний номер 39582451) на користь Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» (місцезнаходження: 71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Горького, 13/7, ) 9 370,11 грн пені та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно ч.1 ст.256 та п.п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено

28.03.2018

Суддя Спичак О.М.