ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2018 р.Справа № 922/4000/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюкову Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1, м. Херсон
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа", с. Троїцьке
про стягнення 2 117 848,55 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 27.11.2017 р.

відповідача: Давидюк О.М. та Маркевич В.В., довіреність б/н від 08.12.2017 р.

судового експерта Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса: Аніщенко О.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа", про стягнення заборгованості з виплати дивідендів у розмірі 7 032 935,21 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 грудня 2017 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/4000/17 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 11 грудня 2017 року. 11 грудня 2017 року, ухвалою господарського суду Харківської області, розгляд даної справи відкладено до 16 січня 2018 року. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України. Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року призначено справу № 922/4000/17 в порядку загального позовного провадження, почато у справі № 922/4000/17 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 16 січня 2018 року. 16 січня 2018 року, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області, на підставі п. 10 ч. 2 ст. 182, п. 2 ч. 5 ст. 183 ГПК України оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 31 січня 2018 року. Протокольними ухвалами господарського суду Харківської області від 31 січня 2018 року долучено до матеріалів справи відповідь на відзив позивача на підставі ст. 166, 177 ГПК України; відкладено підготовче судове засідання на 13 лютого 2018 року, на підставі ст. 42, 177, п. 10 ч. 2 ст. 182, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. Ухвалою господарського суду Харківської області від 31 січня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у відповідача: реєстри бухгалтерського обліку товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа" з відомостями про стан розрахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа" із фізичною особою ОСОБА_1 з виплати на користь останнього дивідендів за період з 2011 по 2015 р.; розрахунки сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичної особи ОСОБА_1, поданих товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа" відповідно до п. "б" п. 176.2 Податкового кодексу України за період з 2011 р. по 2015 р.; рішення (протоколи) загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа", відповідно до яких приймалися рішення щодо виплати на користь фізичної особи ОСОБА_1 дивіденди у період з 2011 р. по 2013 р. Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 13 лютого 2018 року відкладено підготовче засідання до 26 лютого 2018 року, на підставі ст. ст. 42, 177, п. 10 ч. 2 ст. 182, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 лютого 2018 року задоволено клопотання позивача, в порядку ст. ст. 169, 170, ч. 3 ст. 177 ГПК України, та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 18 березня 2018 року; задоволено клопотання відповідача, в порядку ч. 8 ст. 80 ГПК України, з продовженням процесуального строку на подання доказів та з залученням доказів до матеріалів справи. 26 лютого 2018 року, ухвалами господарського суду Харківської області, прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до 2 117 848,55 грн.; задоволено усне клопотання позивача про продовження процесуального строку на подання доказу, продовжено позивачу процесуальний строк на подання до суду доказу до 26 лютого 2018 року, задоволено клопотання позивача про приєднання доказу до матеріалів справи. Протокольними ухвалами господарського суду Харківської області від 26 лютого 2018 року закрито підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12 березня 2018 року; задоволено клопотання відповідача про виклик експерта в судове засідання.

В призначене судове засідання 12 березня 2018 року з'явилися представники сторін та судовий експерт Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 12 березня 2018 року долучено до матеріалів справи клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого, на підставі ст. 42, 169, 170, 207, 232 ГПК України. Під час розгляду справи по суті позивачем позовні вимоги підтримано в повному обсязі, відповідач проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Під час судового засідання 12 березня 2018 року, на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України, судовим експертом було надано усні пояснення по висновку експертного економічного дослідження № 2506 від 13 лютого 2018 року, а саме експерт зазначив, що наданими для дослідження документами розмір дивідендів, які підлягали сплаті фізичній особі ОСОБА_1, відповідно до його частки у статутному капіталі ТОВ "Агро-Юа" (в період до 23 жовтня 2017 р., ТОВ "АПК Більшовик") підтверджується сумі 24 634 814,04 грн. (без вирахуванням податку на доходи фізичних осіб - 25 931 383,20 грн., податок на дохід фізичних осіб - 1 296 569,16 грн.); наданими для дослідження документами виплата дивідендів фізичній особі ОСОБА_1, які були йому нараховані згідно наданих протоколів загальних зборів у 2014 році, документально підтверджується у загальній сумі 24 634 814,04 грн.; відповідно до наданих на дослідження документів, в період 2014-2015 р.р. учаснику товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа" ОСОБА_8 було виплачено дивіденди у сумі 24 634 814,04 грн., що відповідає сумі дивідендів нарахованих згідно протоколам загальних зборів в 2014 році. Крім того, судовий експерт зазначив, що він обізнаний про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України, однак з огляду на те, що ним надано висновок експертно економічного дослідження, а не висновок експерта, в даному висновку цього не було зазначено, так як не передбачено Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 26.12.2012 року № 1950/5).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, вислухавши експерта та перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Більшовик" (нова редакція) (), затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "АПК Більшовик" 16 квітня 2013 року, зареєстрований Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області 13 червня 2013 року, номер запису 7000835, засновником товариства, зокрема є - громадянин України ОСОБА_1. Статутний капітал товариства складається з вартості вкладів його учасників та становить 21 000,00 грн., вклад позивача до статутного капіталу товариства складає 33,33%. В Статуті (нова редакція) ТОВ "АПК Більшовик", який затверджений зборами учасників ТОВ "АПК Більшовик" (протокол № 06/03/14УЧ від 06.03.2014 року) та зареєстрований Первомайською державною адміністрацією Харківської області 13 березня 2014 року, номер запису 8000835, зазначено, що учасником товариства, зокрема є - громадянин України ОСОБА_1. Для забезпечення діяльності товариства за рахунок внесків учасників товариства сформовано статутний капітал у розмірі 21 000,00 грн., частки у статутному фонді (капіталі) товариства розподілено між учасниками товариства, зокрема ОСОБА_1 належить частка в статутному капіталі у розмірі 4 899,30 грн., що складає 23,33%. Зі Статуту (нова редакція) ТОВ "АПК Більшовик", який затверджений загальними зборами учасників ТОВ "АПК Більшовик" (протокол № 06/03/14УЧ від 13 березня 2014 року), зареєстрований Первомайською районною державною адміністрацією 22 квітня 2015 року (номер запису 8000835) вбачається, що учасником товариства, зокрема є - громадянин України ОСОБА_1. Для забезпечення діяльності товариства за рахунок внесків учасників товариства сформовано статутний капітал у розмірі 21 000,00 грн., частки у статутному фонді (капіталі) товариства розподілено між учасниками товариства, зокрема ОСОБА_1 належить частка в статутному капіталі у розмірі 10 500,00 грн., що складає 50%. На підставі протоколу загальних зборів учасників від 23 жовтня 2017 року за № 23/10/17УЧ проведено реєстрацію Статуту товариства з обмеженою відповідальністю " Агро-Юа" (нова редакція; ). Протоколами загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Більшовик" було постановлено про виплату дивідендів ТОВ "АПК Більшовик" серед учасників ТОВ "АПК Більшовик" пропорційно їх часткам в статутному фонді товариства у розмірі: 1 400 000,00 грн. (протокол № 56Д від 14 січня 2014 року); 3 852 631,59 грн. (протокол № 57Д від 05 лютого 2014 року); 94 736,85 грн. (протокол № 58Д від 04 березня 2014 року); 2 017 684,24 грн. (протокол № 59Д від 02 квітня 2014 року); 152 631,58 грн. (протокол № 60Д від 30 травня 2014 року); 484 210,54 грн. (протокол № 61Д від 04 червня 2014 року); 494 736,85 грн. (протокол № 62Д від 03 липня 2014 року); 598 947,37 грн. (протокол № 63Д від 01 серпня 2014 року); 1 000 000,01 грн. (протокол № 64Д від 09 вересня 2014 року); 1 271 368,42 грн. (протокол № 65Д від 10 жовтня 2014 року); 1 168 210,53 грн. (протокол № 66Д від 03 листопада 2014 року); 1 110 421,06 грн. (протокол № 67Д від 01 грудня 2014 року); 40 000 000,00 грн. (протокол № 68Д від 30 грудня 2014 року). 19 жовтня 2017 року між позивачем (продавець) та ОСОБА_9 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі відповідно до якого позивачем було відчужено на користь покупця частку позивача в розмірі 51% статутного капіталу (фонду) товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа" (відповідач по справі). Як вказує позивач, на підставі вищевказаних рішень (протоколів) загальних зборів учасників товариства відповідача, в останнього відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 509, п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦК України, п. "б" ч. 1 ст. 10, ст. 59 ЗУ "Про господарські товариства" виникло зобов'язання перед позивачем з виплати дивідендів за 2014 рік у загальній сумі 28 823 161,80 грн. Втім, відповідачем було лише частково сплачено суму вказаних дивідендів у розмірі 26 705 313,25 грн., що підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи видатковими касовими ордерами, платіжними дорученнями та банківськими виписками, що й стало для позивача підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Згідно ст. 1 ЗУ "Про господарські товариства", господарським товариством є юридична особа, статутний капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються, підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать, зокрема, товариства з обмеженою відповідальністю. Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами (ст. 50 даного Закону). За приписами статті 116 Цивільного кодексу України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника, товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Як вбачається зі Статуту підприємства відповідача, учасники товариства мають право, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства і отримувати частку прибутку (дивідендів) пропорційно до частки кожного з учасників, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів (п.п. 5.1 в редакції від 16.06.2013 року та п.п. 6.2, 6.2.2 в редакціях від 06.03.2014 року та від 13.03.2014 року). Статтею 15 ЗУ "Про господарські товариства" встановлено, що прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків та сплати дивідендів, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання. Пунктами 13.2, 13.3, 13.4 Статуту підприємства-відповідача (в редакції від 13.03.2014 року) визначено, що чистий прибуток направляється на створення та поповнення фондів товариства, частина прибутку розподіляється поміж учасниками пропорційно часткам у статутному фонді за підсумками діяльності товариства за рік (квартал), розподіл прибутку здійснюється на умовах та в терміни, що встановлюються Загальними зборами учасників, прибуток може виплачуватися готівкою, чеком, платіжним дорученням, поштовим переказом, акціями та іншими видами майна, умови виплати часток прибутку можуть змінюватися у відповідності з рішенням Зборів Учасників. У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Приписами ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як зазначено вище в даному рішенні суду, позивач зазначає, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем з виплати дивідендів за 2014 рік у розмірі 2 117 848,55 грн. Водночас, статтями 42 та 101 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, в тому числі висновок експерта, складений на замовлення учасника справи. Відповідно до ст.ст. 98, 101 ГПК України, порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до матеріалів справи. Відповідачем, на підставі ч. 1 ст. 101 ГПК України, подано до суду висновок експертно економічного дослідження № 2506 від 13 лютого 2018 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, складений на його замовлення, з наступних питань: 1. В якій сумі документально підтверджується розмір дивідендів які підлягають виплаті фізичній особі ОСОБА_1, відповідно до якого частки у статутному капіталі ТОВ "Агро-Юа" (в період до 23 жовтня 2017 р., ТОВ "АПК Більшовик"), яке розташовано за адресою: 64113, Харківська обл., Первомайський район, с. Троїцьке, вул. Гуторова 7, ідентифікаційний код 32779854? 2. В якій сумі документально підтверджуються виплати дивідендів фізичних осіб ОСОБА_1, відповідно до його частки у статутному капіталі ТОВ "Агро-Юа" (в період до 23 жовтня 2017 р., ТОВ "АПК Більшовик"), яке розташовано за адресою: 64113, Харківська обл., Первомайський район, с. Троїцьке, вул. Гуторова 7, ідентифікаційний код 32779854, які були йому нараховані (підлягали виплаті) за результатами діяльності вказаного підприємства у 2013 р.? 3. Чи відповідає сума виплачених дивідендів фізичній особі ОСОБА_1, відповідно до його частки у статутному капіталі ТОВ "Агро-Юа" (в період до 23 жовтня 2017 р., ТОВ "АПК Більшовик"), яке розташовано за адресою: 64113, Харківська обл., Первомайський район, с. Троїцьке, вул. Гуторова 7, ідентифікаційний код 32779854, сумі дивідендів яка підлягала виплаті йому згідно рішень загальних зборів учасників цього товариства за результатами діяльності у 2013 р.? Відповідно до висновку експертно економічного дослідження № 2506 від 13 лютого 2018 року, експертом на наведені запитання надано наступні відповіді. 1. Наданими для дослідження документами розмір дивідендів які підлягали сплаті фізичній особі ОСОБА_1, відповідно до якого частки у статутному капіталі ТОВ "Агро-Юа" (в період до 23 жовтня 2017 р., ТОВ "АПК Більшовик"), яке розташовано за адресою: 64113, Харківська обл., Первомайський р. с. Троїцьке, вул. Гуторова 7, ідентифікаційний код 32779854 підтверджується сумі 24 634 814,04 грн. (без вирахуванням податку на доходи фізичних осіб - 25 931 383,20 грн., податок на дохід фізичних осіб - 1 296 569,16 грн.); 2. Наданими для дослідження документами виплата дивідендів фізичних осіб ОСОБА_1, відповідно до його частки у статутному капіталі ТОВ "Агро-Юа" (в період до 23 жовтня 2017 р., ТОВ "АПК Більшовик") яке розташовано за адресою: 64113, Харківська обл., Первомайський р. с. Троїцьке, вул. Гуторова 7, ідентифікаційний код 32779854, які були йому нараховані згідно наданих протоколів загальних зборів у 2014 році, документально підтверджується у загальній сумі 24 634 814,04 грн. 3. Відповідно до наданих на дослідження документів, в період 2014-2015 р.р. учаснику товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа" ОСОБА_8 було виплачено дивіденди у сумі 24 634 814,04 грн., що відповідає сумі дивідендів нарахованих згідно протоколам загальних зборів в 2014 році. Таким чином, відповідно до висновку експертно економічного дослідження № 2506 від 13 лютого 2018 року, відповідачем було виплачено позивачеві дивіденди у сумі 24 634 814,04 грн., що відповідає сумі дивідендів, нарахованих згідно протоколів загальних зборів учасників товариства в 2014 році і у відповідача, відсутня перед позивачем заборгованість з виплати дивідендів за 2014 рік. Крім вказаного, суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог також враховує зміст висновку експертного дослідження в якому зазначено про відсутність у відповідача перед позивачем визначеної останнім в позові суми боргу станом початок 2014 року, в рахунок якої на думку позивача останнім враховано проведені відповідачем оплати, оскільки, як з'ясовано експертом при проведення експертного дослідження "з урахуванням сальдо на початок 2014 року в розмірі 372,91 грн. залишок несплачених дивідендів на 01 січня 2015 року склав 18 898 030,00 грн. " (аркуші 9, 11 висновку), сума 18 898 030,00 грн. виплачена на користь позивача відповідачем в 2015 році.

Водночас, суд зазначає, що твердження відповідача про те, що позивач на даний час не має права звертатися з даним позовом до суду і є неналежним позивачем є необґрунтованим та хибним, з огляду на те, що позивач на початок строку виплати дивідендів (протоколи загальних зборів за 2014 року) був учасником товариства і відчужив свою частку лише в 2017 року, тобто, відчуження відбулося вже після настання початку строку на виплату дивідендів, і саме позивачу належить право на отримання даних дивідендів, що повністю відповідає вимогам п. "б" ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про господарські товариства" якою встановлено, що особи (учасники товариства), які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів, мають право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційного його частці. Твердження відповідача, про те, що чинним законодавством не встановлено якихось обмежень щодо кількості, строків та порядку виплати дивідендів, також є хибним, з огляду на те, що з моменту прийняття рішення загальними зборами, виплата дивідендів стає обов'язком цього товариства, належне виконання якого покладається саме на це товариства і не залежить від будь-яких дій учасника. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушений до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Крім того грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Дана правова позиція повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 січня 2018 року по справі № 910/11316/17. Підсумовуючи вище викладене вбачається, що належним позивачем у даній справі є саме - фізична особа ОСОБА_1, оскільки саме йому належало право на отримання дивідендів за 2014 рік, як учаснику товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа" станом на початок строку виплати дивідендів. Водночас, як зазначалося вище в даному рішенні суду, відповідно до висновку експертно економічного дослідження № 2506 від 13 лютого 2018 року, наданого на замовлення відповідача Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем з виплати дивідендів за 2014 рік. Проти даного висновку не заперечував і представник відповідача, втім вказував на те, що в ньому містяться помилки, а відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з виплати дивідендів у сумі 2 117 848,55 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Розглянувши заяву відповідача (вх. № 1159 від 16 січня 2018 року) про застосування спливу строків позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивача, а тим самим встановивши відсутність порушеного права, на захист якого позивачем спрямовано даний позов, заява відповідача про застосування строків позовної давності (вх. № 1159 від 16 січня 2018 року) не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши заяву відповідача (вх. № 4160 від 13 лютого 2018 року) про включення до судових витрат витрат, понесених відповідачем для підготовки висновку експертно економічного дослідження № 2506 від 13 лютого 2018 року у розмірі 5 186,61 грн., зазначає наступне. Відповідно до приписів ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема з проведенням експертизи, які (витрати) у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача (п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України). З огляду на наведене, суд задовольняє заяву відповідача (вх. № 4160 від 13 лютого 2018 року) та покладає на позивача судові витрати, а саме витрати вартості висновку експертного економічного дослідження у розмірі 5 186,61 грн. (квитанція від 12 лютого 2018 року на суму 5 186,61 грн.) та зазначає, що витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Розглянувши клопотання позивача про повернення судового збору, суд вважає за необхідне його задовольнити, з огляду на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі зменшення розміру позовних вимог. Враховуючи прийняття господарським судом Харківської області 26 лютого 2018 року ухвали про прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до 2 117 848,55 грн. та звернення позивача із відповідним клопотанням, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73 727,27 грн. Суд звертає увагу на те, що оригінал квитанції № 1 від 27 листопада 2017 року про сплату судового збору у розмірі 105 495,00 грн. залишається в матеріалах справи № 922/4000/17.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 69, 73-80, 86, 98, 101, 123, 129, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юа", 64113, Харківська область, Первомайський район, с. Троїцьке, вул. Гуторова, 7 () 5 186,61 грн. судових витрать вартості висновку експертного економічного дослідження.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Клопотання фізичної особи ОСОБА_1, м. Херсон про повернення судового збору з Державного бюджету задовольнити в розмірі 73 727,27 грн.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) з Державного бюджету 73 727,27 грн. судового збору, сплаченого останнім до господарського суду Харківської області згідно квитанції № 1 від 27 листопада 2017 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 20.03.2018 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4000/17