ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2018 м. Ужгород Справа № 907/66/18

Суддя господарського суду Йосипчук О.С., розглянувши матеріали позовної заяви в порядку спрощеного провадження

за позовом фізичної особи-підприємця Цупи Михайла Михайловича, м. Ужгород

до відповідача фізичної особи-підприємця Чухран Галини Михайлівни, м. Ужгород

про стягнення 39918,56 грн.

Позивачем заявлено позов про стягнення 39918,56 грн. за відпущений товар. Підставою позову є факт невиконання відповідачем, як покупцем, обов'язку оплатити отриманий на підставі накладної №ЦМ-04/05 від 12.05.2017 товар.

На підтвердження своїх вимог позивачем подано копію означеної накладної, а також надано суду докази про направлення відповідачу вимоги про оплату отриманого товару, яка, за твердженням позивача, залишена без задоволення.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строк для подання процесуальних документів.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ст. 241 ГПК України).

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами та із врахуванням принципу змагальності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

На підставі накладної №ЦМ-04/05 від 12.05.2017 позивачем - фізичною особою-підприємцем Цупою Михайлом Михайловичем було відпущено відповідачу - фізичній особі-підприємцю Чухран Галині Михайлівні - товар на загальну суму 39918,56 грн.

Оскільки відповідач не оплатив вартість отриманого ним товару, позивач 18.01.2018 року направив йому претензію - вимогу про погашення боргу (докази наявні в матеріалах справи).

Така вимога була залишена відповідачем без задоволення, в зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом в суд для стягнення суми боргу в примусовому порядку.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Між сторонами у спорі на підставі ст. 11 Цивільного кодексу України виникло зобов"язання, відповідно до якого позивач передав відповідачу майно, а останній зобов'язаний його оплатити(ст. 509 вказаного Кодексу).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України(ст. 526) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

З урахуванням існування доказів відпущення позивачем товару, беручи до уваги небажання відповідача спростувати чи заперечити твердження про існування боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача суми 39918,56 грн. в примусовому порядку.

Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Чухран Галини Михайлівни (88020, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця Цупи Михайла Михайловича(88000, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) суму 39918,56 грн. (Тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімнадцять гривень 56 коп. боргу за відпущений товар, а також 1762 грн. (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) витрат по судовому збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя О.С. Йосипчук