ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2069/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання - Герасименко Ю.С.

за участю:

від ОСББ «Райдужне сяйво» - Лазніков І.В., довіреність б/н від 03.11.2017;

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - Шелудько О.В., довіреність № 01-36/40 від 27.12.2017;

ФОП Наумова Н.Л. - паспорт серія НОМЕР_2, дата видачі 19.12.1996;

від Одеської міської ради - Степанишина А.С., довіреність № 46/вих-мр, від 20.02.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радужне сяйво вісімнадцять»

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2017

суддя - Демешин О.А.

Час і місце ухвалення: 14:00 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту 23.10.2017

по справі № 916/2069/17

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радужне сяйво вісімнадцять»

до відповідачів:

1. Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

2. Фізичної особи - підприємця Наумової Наталії Леонідівні

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська міська рада

про стягнення 553,56 грн. безпідставно набутих коштів та 16000,00 грн. доходів, визнання недійсним додаткового договору та зобов'язання усунути перешкоди

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радуже сяйво вісімнадцять» (далі - ОСББ «Радуже сяйво вісімнадцять») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та до Фізичної особи-підприємця Наумова Наталя Леонідівна про:

- стягнення з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 553,56 грн. та доходи, отримані від безпідставно набутого майна, у розмірі 16 000,00 грн.;

- визнання недійсними Додаткового договору № 1 від 10.10.2013 та Додаткового договору № 8 від 29.08.2016;

- зобов'язання Фізичної особи-підприємця Наумової Наталії Леонідівни усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням 1-го поверху, загальною площею 9,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, та звільнення його.

11.09.2017 господарським судом Одеської області залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеську міську раду.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.10.2017 у задоволені позову відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 9,9 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, у розумінні Цивільного кодексу України та відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 (нежитлове приміщення - приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду) є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин, та перебуває об'єктом оренди на підставі договору № 1/98 від 25.01.2013 укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем Наумовою Н.Л.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, ОСББ «Радуже сяйво вісімнадцять» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: 17.07.2013 з моменту передачі будинку на баланс ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять», питання про визначення порядку використання допоміжного нежитлового приміщення 1-го поверху, загальною площею 9,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, яке є спільним майном співвласників, про здачу його в оренду, тощо належить до виключної компетенції загальних зборів Позивача.

У зв'язку з тим, що Договір оренди нежитлового приміщення № 1/98 від 25.01.2013 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Нумовою Н. Л. було укладено до моменту прийняття Позивачем будинку на свій баланс, то такий Договір оренди зі зміною балансоутримувача нежитлового приміщення не припиняється, а продовжує свою дію відповідно до умов Договору, а до Позивача з 17.07.2013 перейшли права та обов'язки наймодавця. Отже, Наумова Н. Л. за користування нежитловим приміщенням з 17.07.2013 до 30.10.2013 була зобов'язана сплачувати орендну плату Позивачу.

Крім того, скаржник зазначає, що оскільки на момент укладення Додаткового договору № 1 від 10.10.2013 та Додаткового договору № 8 від 29.08,2016 Департамент комунальної власності Одеської міської ради не був власником нежитлового приміщення, а отже не мав права укладати договір № 1 від 10.10.2013 та додатковий договір, а отже останні підлягають визнанню недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2017 у справі № 916/1269/17.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 призначено справу № 916/2069/17 до розгляду на 28.03.2018 об 11:30 год.

27.03.2018 до Одеського апеляційного господарського суду від ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: лист звернення від 25.10.2017, відповідь департаменту архівної справи та діловодства від 31.10.2017, рішення виконавчого комітету від 05.01.1996, Акт та план першого поверху, Авізо-підтвердження.

В судовому засіданні 28.03.2018 представник ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» просив прийняти додаткові докази по справі які надійшли до суду 28.03.2018, колегією суддів клопотання відхилено відповідно до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Проте, незважаючи на вимоги ч.3 ст. 269 ГПК України, представник ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» а ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні, не навів жодної причини, з яких зазначені документи не були подані до суду першої інстанції.

Крім того, в судовому засіданні представником Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надано відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 19.10.2017 по справі № 916/2069/17 залишити без змін.

Представник ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» в судовому засіданні 28.03.2018 апеляційну скаргу підтримав.

Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та Одеської міської ради, а також ФОП Наумова Н.Л. просили рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеської міської ради № 1501-VI від 22.11.2011 надано згоду на передачу з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси житлового будинку та інженерних мереж, що не увійшли до складу приватизованого майна ЗАТ «Одеський автоскладальний завод» та розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, з подальшою передачею будинку на утримання ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» в існуючому технічному стані.

Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 9 від 25.01.2013 «Про затвердження акту приймання - передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси житлового будинку з інженерними мережами та зовнішніми інженерними мережами, розташованими за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, які у процесі приватизації не увійшли до складу приватизованого майна ЗАТ «Одеський автоскладальний завод» затверджено Акт приймання-передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси житлового будинку з інженерними мережами та зовнішніми інженерними мережами, які у процесі приватизації не увійшли до складу приватизованого майна ЗАТ «Одеський автоскладальний завод» та розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18 з подальшою передачею на балансове утримання ОСББ «Райдужне сяйво вісімнадцять».

17.07.2013 відповідно до Акту приймання - передачі житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, передано на баланс ОСББ «Райдужне сяйво вісімнадцять», що підтверджується Актом приймання-передачі житлового будинку, розташованого у м. Одесі по вулиці Махачкалінська, 18 з інженерними та зовнішніми мережами від 17.07.2013 року.

Крім того, 25.01.2013 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та ФОП Ноумової Н.Л. (Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 1/98.

Згідно з п. 1.1. Договору оренди Департамент комунальної власності Одеської міської ради передав, а ФОП Ноумова Н.Л. прийняла у строкове платне користування нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 9,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18.

Звертаючись з даним позовом у справі ОСББ «Радуже сяйво вісімнадцять» посилається на те, що він є балансоутримувачем житлового будинку, в якому знаходиться вищевказане нежитлове приміщення, тому це приміщення з 17.07.2013 відноситься до спільного майна усіх співвласників ОСББ «Райдужне сяйво вісімнадцять».

Колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволені позову та зазначає наступне.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, статтею 327 Цивільного кодексу України встановлено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Підставою набуття права власності територіальною громадою м. Одеси на спірне приміщення є рішення Одеської міської ради від 25.01.2013 року № 9, яким було затверджено акт приймання-передачі із державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси житловий будинок з інженерними мережами та розташованими у ньому нежитловими приміщеннями, що у процесі приватизації не увійшли до складу приватизованого майна, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, до складу яких увійшло нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 9,9 кв. м.

Статтею 2 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» встановлено, що одним із об'єктів передачі з державної до комунальної власності є нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі приміщення, після виділення їх в окрему облікову одиницю на підставі розподільного балансу, об'єкти незавершеного будівництва).

Частиною 6 статті 7 зазначеного Закону встановлено, що право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акту приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Як встановлено вище, Акт приймання-передачі складено та підписано 25.01.2013. Таким чином, територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради було набуто право власності на спірне приміщення.

На момент прийняття домоволодіння до комунальної власності між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Одеській області та фізичною особою-підприємцем Наумовою Н.Л. вже було укладено договір оренди № НОМЕР_1 від 13.10.2003 на нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 9,9 кв. м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18.

Частиною 2 ст. 15 та ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника та до нового власника переходять права та обов'язки за договором оренди.

Відповідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

25.01.2013 укладено додатковий договір оренди № 7, відповідно до якого було внесено зміни до договору № НОМЕР_1 від 13.01.2003 в частині зміни орендодавця з «Регіональне відділення фонду Державного майна України в Одеській області» на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради», у зв'язку з чим затверджено нову редакцію договору оренди.

Між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем Наумовою Н.Л. було укладено договір оренди № 1/98 у новій редакції від 25.01.2013 року на нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 9,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18.

Відповідно до Положення «Про департамент комунальної власності Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 № 384-УІ Департамент являється єдиним органом уповноваженим управляти комунальним майном територіальної громади м. Одеси.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 вищевказаного закону, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Статті 13, 41, 141 Конституції України, стаття 321 Цивільного кодексу України гарантують рівність прав усіх суб'єктів права власності, так само гарантують права власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися майном, що йому належить. Право власності є абсолютним правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Актом приймання-передачі від 17.07.2013 передано на утримання ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» житловий будинок з інженерними мережами та розташованими у ньому нежитловими приміщеннями.

Відповідно до Положення «Про департамент комунальної власності Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02,2011 № 384-УІ, Департамент являється єдиним органом уповноваженим управляти комунальним майном територіальної громади м. Одеси.

Отже, нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 9,9 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18, у розумінні Цивільного кодексу України та відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 (нежитлове приміщення - приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду) є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин, та перебуває об'єктом оренди на підставі договору № 1/98 від 25.01.2013 укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем Наумовою Н.Л.

Щодо доводів апеляційної скарги, що балансоутримувач житлового будинку, у якому знаходиться нежитлове приміщення, з 17.07.2013 є ОСББ «Радуже сяйво вісімнадцять», а отже таке нежитлове приміщення є спільним майном усіх співвласників ОСББ «Радуже сяйво вісімнадцять», колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 4 Житлового кодексу Української PCP передбачено, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Отже, визначальним для віднесення приміщень до допоміжних є відповідність приміщення критерію, встановленому Законом, а не включення таких приміщень до переліку, оскільки в даному переліку зазначені такі приміщення, які не в будь-якому випадку є допоміжними приміщеннями будинку.

Віднесення приміщень до допоміжних пов'язане, насамперед, з їх цільовим призначенням, а саме, для експлуатації та обслуговування будинку.

Допоміжними приміщеннями є приміщення, в яких розташоване технічне обладнання, а також приміщення, через які здійснюється вхід до них (коридори, сходові клітини, тамбури тощо).

Визначення терміну «допоміжні приміщення житлового будинку» надається також у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207, згідно пункту 1.1 яких даний норматив визначає порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій: забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням; проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій.

Згідно норм ДБН В.2.2-15-2005 нежитлове приміщення це приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Отже, враховуючи вищезазначене, терміни: «підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку», «допоміжні приміщення багатоквартирного будинку», «допоміжні приміщення житлового будинку» - є тотожними і вживаються у значенні: приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Відповідно до п. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 у справі № 1-2/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), зокрема, зазначено, що положення п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Таким чином, позивачем не доведено той факт, що нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 9,9 кв.м. складаються з частин допоміжних приміщень та технічного обладнання будинку і забезпечують його належне функціонування, а отже, об'єкт оренди не віднесено до житлового фонду і є самостійним об?єктом цивільно-правових відносин, що також вбачається з технічного паспорту від 25.01.2002.

Щодо заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача, колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, як встановлено вище, права ОСББ «Радужне сяйво вісімнадцять» при укладанні договорів оренди на нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 9,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Махачкалінська, 18 не порушені.

На підставі викладеного, рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2017 по справі № 916/2069/17 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радужне сяйво вісімнадцять» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281- 283

Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2017 у справі № 916/2069/17 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радужне сяйво вісімнадцять» - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Радужне сяйво вісімнадцять».

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.03.2018.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир