КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. Справа№ 910/9793/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

Керівник ПО "Організація колектитвного управління авторськими і суміжними правами": Молчанов П.В. - НОМЕР_1 виданий Цюрупинським РВ УМВС України у Херсонській області від 29.04.2011;

від ДО "Українське агенство з авторських і суміжних прав": Мельник В.А. - довіреність № 83 від 26.05.2017;

від ТОВ "МТІ": Яремич К.Л. - довіреність № 631/02-02.11 від 05.05.2017;

від ТОВ "Контент Делівері Сервіс": Підпалова М.Л. - довіреність № б/н від 19.03.2018.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017

у справі № 910/9793/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" та Приватного підприємства "Світова музика" - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М Т І" (відповідач 1);

Товариство з обмеженою відповідальністю "Контент Делівері Сервіс"

(відповідач 2);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав";

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 64 000,00 грн.,

за позовною заявою третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Performing Right Socirty (PRS), Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM) - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М Т І"

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 128000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.06.2017 Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" про стягнення 64 000,00 грн. компенсації за незаконне використання музичних творів "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you".

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 15, 32, 50, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) мотивовано неправомірним (без надання відповідного дозволу) використанням відповідачем у приміщенні магазину "Intertop", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 23, музичних творів "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" (виконавець - The Golden Strings) та "Can`t remember to forget you" (виконавець - Shakira/Rihanna).

Крім того, 22.11.2017 до господарського суду від American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Broadcast Music, Inc. (BMI), Performing Right Socirty (PRS) та Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM) - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшла позовна заява про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, в якій заявник просить прийняти позовну заяву третіх осіб з самостійними вимогами до розгляду у справі № 910/9793/17 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" 128 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 15, 32, 33, 45, 47-52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" мотивовано неправомірним (без дозволу суб'єктів авторського права ASCAP, BMI, PRS та STIM) використанням відповідачем у приміщенні магазину "Intertop", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 23, музичних творів "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" (виконавець - The Golden Strings) та "Can`t remember to forget you" (виконавець - Shakira/Rihanna).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 року позовну заяву American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP) (третя особа 3); та Broadcast Music, Inc. (BMI) (третя особа 4); - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 (повний текст складено 18.12.2017) у задоволенні позову Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" відмовлено повністю. У задоволенні позову American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Performing Right Socirty (PRS), Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM) в особі Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" відмовлено повністю.

Дане рішення мотивоване тим, що позовні вимоги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є безпідставними, оскільки позивачі не довели належними та допустимими доказами правомірність своїх позовних вимог. Разом з тим, місцевий господарський суд зауважив, що ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" не має свідоцтва про облік організацій колективного управління, а тому не має повноважень звертатись до суду за захистом прав суб'єктів авторського права, передбачених п. г ч. 1 ст. 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, 13.12.2017 (згідно вхідного штампу місцевого суду) Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 повністю і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуване рішення господарського суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи, порушенні і неправильному застосуванні норм матеріального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт стверджує, що ПО ОКУАСП довело правомірність звернення до суду та належність майнових авторських прав на спірні музичні твори ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ПП "Світова музика".

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у справі № 910/9793/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", надано сторонам строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду від 30.11.2017 Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" також звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 у справі № 910/9793/17 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Performing Right Socirty (PRS) та Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM).

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуване рішення прийняте без всебічного, повного дослідження всіх обставин справи та при неправильному застосування норм матеріального і процесуального права.

Так, апелянт стверджує, що суд першої інстанції не врахував факт неправомірного використання відповідачем музичних творів, майнові авторські права на які на території України знаходяться в управлінні ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на підставі договорів про взаємне представництво інтересів з іноземними авторсько-правовими організаціями.

Згідно протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 15.01.2018 справу № 910/9793/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", надано сторонам строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

19.01.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" надійшли доповнення до апеляційної скарги.

Колегія суддів розглянувши доповнення до апеляційної скарги надані Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" не враховує дані доповнення при розгляді апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Таким чином, подаючи доповнення до апеляційної скарги Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" повинна була направити копію таких доповнень іншим учасникам справи, тоді як скаржник не надав доказів надіслання копій доповнень іншим сторонам, а зазначив лише, що зобов'язується направити доповнення учасникам справи після задоволення судом клопотання про поновлення строків щодо подання доповнень до апеляційної скарги.

Крім того, 19.01.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" надійшло ряд заяв з процесуальних питань, зокрема,

- заява щодо виписок з системи IPI, відповідно до якої скаржник просить суд не брати такий доказ як "виписки з системи IPI" до уваги при винесені рішення у справі;

- заява щодо забезпечення дотримання Конституції України при розгляді справи, а саме стосовно того, що представництво у даній справі мають здійснювати виключно адвокати;

- заява щодо підстав залишення позовної заяви Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" без розгляду, оскільки позовні вимоги ДО УААСП в даній справі знаходяться поза рамками судового розгляду;

- клопотання про витребування у Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" оригіналу системи IPI.

09.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" надійшов відзив на апеляційну скаргу ДО УААСП.

12.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПО ОКУАСП надійшла заява з процесуальних питань щодо поданих ДО УААСП доказів на стадії апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 закінчено проведення підготовчих дій та призначено апеляційні скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 у справі № 910/9793/17 до розгляду на 13.03.2018.

27.02.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних справ" надійшли заперечення на вищевказані заяви Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами".

Крім того, 13.03.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" надійшли додаткові докази, а саме судова практика.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 в судовому засіданні оголошено перерву у розгляді справи № 910/9793/17 до 20.03.2018.

13.03.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" надійшли відзиви на апеляційні скарги ПО ОКУАСП та ДО УААСП, відповідно до яких останнє зауважує, що місцевий господарський суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову ПО ОКУАСП та ДО УААСП у задоволенні позову, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг.

В судовому засіданні 20.03.2018 представник ПО ОКУАСП вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати. Проти доводів викладених в апеляційній скарзі ДО УААСП заперечував, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник ДО УААСП підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених в скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити. Заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі ПО ОКУАСП, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представники відповідачів заперечували проти вимог викладених в апеляційних скаргах, просили суд відмовити у задоволенні апеляційних скарг, оскаржуване рішення залишити без змін. Зазначили, що відповідач-1 у своїй господарській діяльності правомірно використовує об'єкти авторського права на підставі договору доручення № 04-01/07/2014 КДС від 08.04.2014 укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2., тоді як позивачами не доведено факт неправомірного використання спірних музичних творів відповідачем-1.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні 20.03.2018, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління, що підтверджується Свідоцтвом про облік організацій колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

24.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори та Субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення Організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.4 Договору видавник уповноважує організацію отримувати від третіх осіб, зокрема від організацій колективного управління, винагороду, зібрану ними за використання об'єктів авторського права на території України способами, визначеними у пункті 5.1.1 Договору, у тому числі впродовж періодів, передуючих укладенню цього Договору.

Організація здійснює колективне управляння відповідно до Договору на території України.

Згідно п. 9.1. Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього Договору, будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав Видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим Договором, в порядку визначеному у цьому розділі.

Так, п. 9.2 визначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, з ціллю захисту прав Видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: п. 9.2.1 пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації; п. 9.2.2. вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав Видавника, за умов отримання попередньої згоди Видавника.

Відповідно до п. 12.1 цей Договір вступає в силу з моменту підписання Сторонами і діє безстроково.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Видавник зобов'язується декларувати свої майнові права на об'єкти авторського права згідно з правилами, встановленими Організацією відповідно до положень Статуту.

Так, представником Організації було надано копію декларації музичного твору № 145 від 01.10.2016 до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014, згідно якої видавник передав в управління організації, зокрема, твір "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" (виконавець - The Golden Strings).

Разом з тим, в підтвердження наявності у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" майнових авторських прав на музичний твір "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" позивач надав до суду ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (Росія, м. Москва) (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (Україна, м. Київ) (далі - ліцензіат).

Згідно п. 2.1 ліцензіар надає ліцензіату право на використання на протязі строку на території і способами, зазначеними в Договорі, всіх творів, які входять до Каталогу ліцензіара, за виключенням Продакшн Музика.

Для підтвердження права використання творів ліцензіар за вимогою ліцензіата надає завірені роздруківки із каталогу, які містять характеристики творів по формі наведеній в Додатку № 1 до даного Договору (п. 2.2).

Відповідно до п. 3.1 всі права по відношенню до творів, які надаються ліцензіату згідно даного Договору, обмежені об'ємом прав, наданих ліцензіару оригінальними клієнтами або ліцензіатами, або іншими правовласниками, про що ліцензіат періодично повідомляється.

Пунктом 3 передбачено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання з урахуванням положень п. 11.2. та закінчується 31.12.2014. Строк Договору може автоматично продовжуватись на наступний період в 1 (один) рік, до тих пір поки не буде розірваний однією із сторін.

Як вбачається з додатку № 1 до ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, ліцензіар передав ліцензіату право на використання творів, зокрема, твору "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" (виконавець - The Golden Strings).

Також, між ПО "ОКУАСП", як організацією, та Приватним підприємством "Світова музика", як видавником, 01.01.2016 укладено Договір №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 вказаного договору, видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання творів, а також збирати винагороду (роялті) за їх використання.

Згідно з розділом 7 договору, у випадку виявлення порушень прав, організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав.

Відповідно до змісту наданої представником організації копії декларації музичних творів № 22 від 01.01.2017 р. до договору № АУ 010116 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016, видавник передав в управління організації, зокрема, твір "Can`t remember to forget you" (автори музики та тексту: Mebarak Ripoll/Hassle/Ledinsky/Hill/Fenty/Hull; виконавець - Shakira/Rihanna).

Разом з тим, в підтвердження наявності у ПП "Світова музика" майнових авторських прав на музичний твір "Can`t remember to forget you" організація надала до суду договір №01/2016-Л від 01.01.2016 на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ол Мьюзик Паблішинг" (Росія, м. Москва) (далі - ліцензіар) та Приватним підприємством "Світова музика" (Україна, м. Київ) (далі - ліцензіат).

Згідно п. 1.1 ліцензіар надає ліцензіату на територію виключні права на управління майновими авторськими правами на всі твори, які входять до Каталогу ліцензіара.

Як вбачається з додатку № 1/8 до договору №01/2016-Л від 01.01.2016, ліцензіар передав ліцензіату право на використання творів, зокрема, твору "Can`t remember to forget you" (виконавець - Shakira/Rihanna).

Отже, за твердженням позивача, останній володіє майновими авторськими правами на музичні твори "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you" та правомірно звертається до суду з відповідним позовом.

При цьому, в підтвердження факту використання відповідачем спірних музичних творів позивач надав суду акт фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання № 14/01/17-1 від 14.01.2017 складений представником організації ОСОБА_8, додаток до акту фіксації № 14/01/17-1 від 14.01.2017, диск відеозапису № MAD AJTE 23124897 D5 та копію фіскального чеку № 13496 від 14.01.2017.

Відповідач заперечує проти позову з підстав правомірності використання спірних музичних творів, що підтверджує договором Доручення № 04-01/07/2014/КДС від 08.04.2014, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "МТІ" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контент Делівері Сервіс».

Таким чином, причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача компенсації у зв'язку з порушенням майнових авторських прав суб'єктів авторського права.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону, автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Документами, які підтверджують право організації на звернення до суду за захистом авторського і (або) суміжних прав, є: свідоцтво про облік організації колективного управління; Статут; договір із суб'єктом авторського права і (або) суміжних прав на управління майної правами на колективній основі; у певних випадках - договір з аналогічними іноземними організаціями, що управляють такими ж правами.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до п. 30.1 Постанови №12, у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

З наведеного слідує, що у разі неодноразової передачі майнових прав на твір має бути встановлений весь ланцюг суб'єктів авторського права і обсяг прав які передавались від однієї особи (суб'єкта) до іншої, від автора до позивача у справі.

Отже, у разі відсутності Свідоцтва на твір позивач повинен довести належність йому майнових авторських прав на твір.

Пунктом 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" визначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище по тексту, ПО "ОКУАСП" доводячи належність йому авторського права на спірні музичні твори, посилається на договір №АВ-24012014/01 від 24.01.2014 про управління майновими авторськими правами (укладений між ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна"), ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 (укладений між ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна"), договір №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 (укладений між ПО "ОКУАСП" та ПП "Світова Музика") та договір №01/2016-Л про передачу в управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 (укладений між ТОВ "Олл Мьюзик Паблишинг" та ПП "Світова Музика").

З даних договорів прослідковується передача майнових авторських прав на музичний твір "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" від ТОВ "Ворнер/Чаппелл" до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" до ПО "ОКУАСП" та на музичний твір "Can`t remember to forget you" від ТОВ "Ол Мьюзик Паблішинг" до ПП "Світова музика" до ПО "ОКУАСП".

Отже, вбачається неодноразова передача майнових прав на спірні музичні твори. Таким чином, враховуючи рекомендації Вищого господарського суду України надані в п. 30.1 постанови пленуму № 12 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", судова колегія погоджується з твердженнями суду першої інстанції та вважає, що для з'ясування питання, який саме обсяг майнових прав було передано ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (згідно п. 3.1 Ліцензійного договору всі права по відношенню до творів, які надаються ліцензіару згідно даного Договору, обмежені об'ємом прав, наданих ліцензіату оригінальними клієнтами або ліцензіатами, або іншими правовласниками) та ПП "Світова музика" судовою колегією має бути досліджено весь ланцюг передачі майнових прав від правовласників спірних музичних творів до ПО "ОКУАСП".

При цьому, договори про перехід виключних майнових авторських прав на музичні твори "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you" від правовласників музичного твору до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ПП "Світова музика" в матеріалах справи відсутні, та не надані позивачем ані суду першої інстанції (на вимогу ухвали суду від 17.10.2017), ані Київському апеляційному господарському суду.

Разом з тим, слід звернути увагу скаржника, що відповідно до п. 8.1 Договору про управління майновими авторськими правами №АВ-24012014/01 від 24.01.2014 видавник (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") зобов'язується забезпечувати Організацію інформацією, яка необхідна для управління його правами, а згідно п. 8.2 Договору видавник зобов'язується впродовж 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відповідного запиту повідомляти Організацію про наявність прав на об'єкти авторського права, факт неправомірного використання яких встановлено Організацією.

Таким чином, ПО "ОКУАСП" в підтвердження належності майнових авторських прав на музичний твір "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" мала змогу звернутись до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" з відповідним запитом для отримання інформації відносно наявності прав на музичний твір "Let it snow! Let it snow! Let it snow!". Крім того, в силу положень абз. 3 п. 2.2, п. 2.8 договору № 01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав від 01.01.2016, а також згідно п. 6.1 договору № АУ 010116 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 ПО "ОКУАСП" не була позбавлена можливості надати до суду відповідні документи в підтвердження належності їй майнових авторських прав на музичний твір "Can`t remember to forget you".

Отже, враховуючи, що на підтвердження передачі майнових авторських прав на музичні твори Організація надала до суду виключно Ліцензійний договір № ВЧ-01 11201402-Д від 01.11.2014, укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппелл", та договір №01/2016-Л про передачу в управління майновими авторськими правами від 01.01.2016 р., укладений між ТОВ "Олл Мьюзик Паблишинг" та ПП "Світова Музика", встановити який саме обсяг прав щодо Творів належав ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Олл Мьюзик Паблишинг" на момент укладення вищевказаних договорів і чи мали право останні передавати ці права третім особам - не вбачається можливим, що свідчить про недоведеність позивачем, при зверненні до суду з даним позовом, належності останньому майнових авторських прав на спірні музичні твори.

Посилання ж позивача на презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) укладеного між ТОВ «Ворнер мьюзік Україна» та ТОВ «Ворнер /Чаппел» №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 слід вважати безпідставними.

Так, слід відмітити, що цей правочин є дійсно правомірним в повному обсязі але тільки для сторін цього правочину, оскільки відноситься до норм приватного права і відповідно розповсюджується на обмежене коло осіб, яких це стосується. Разом з цим, позивач не є автором твору "Can't feel my face" і його право не є безспірним, а правочин укладений між ТОВ «Ворнер мьюзік Україна» та ТОВ «Ворнер /Чаппел» (№ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014) не є в повній мірі належним доказом і може стати таким тільки в сукупністю з іншими належними доказами. До того ж, вищезазначений договір за своєю правовою природою (видом) відноситься до змішаних, бо передбачає не тільки консенсуальну частину - узгодження істотних умов, а і реальну - передачу наявних у однієї сторони невиключних майнових прав на об'єкт інтелектуальної власності другій стороні. Разом з тим, факт наявності реальних прав не є презюмованим, він має доводитись в порядку і засобами передбаченими законом.

До того ж, не приймаються, як необґрунтовані твердження скаржника про те, що правомірність правочину №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 укладеного між ТОВ «Ворнер мьюзік Україна» та ТОВ «Ворнер /Чаппел» вже встановлювалась в судовому порядку, а отже, в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, так як для рішення господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішення господарського суду, є суб'єктний склад спору. При цьому, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в яких беруть участь ті самі сторони, що й у справі, яка розглядається. Отже, повна тотожність суб'єктного складу спору є обов'язковою умовою преюдиціальності щодо сторін, чого не просліджується у даному випадку.

За таких обставин, враховуючи, що Організацією не доведений весь ланцюг передачі майнових прав на зазначені об'єкти авторського права від автора до позивача, позивач, в порушення ст. 74 ГПК України, не довів належність йому авторського права на спірні музичні твори, а відповідно і права на судовий захист.

Обґрунтовуючи правомірність використання спірних музичних творів у приміщенні магазину "Intertop" ТОВ "МТІ" посилається на договір доручення № 04-01/07/2014/КДС від 08.04.2014 укладений між ТОВ "МТІ" та ТОВ «Контент Делівері Сервіс» згідно якого відповідач-1 приєднався до договору № 01/2014 від 27.12.2013 укладеного між ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та ТОВ «Контент Делівері Сервіс». Однак, колегія суддів критично сприймає цей довід відповідача-1 з огляду на наступне.

Пунктами 2.1. - 2.2. Договору № 01/2014 визначено, що УААСП від імені авторів та їх правонаступників, включаючи іноземних, надає Користувачам, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів у приміщеннях закладів Користувачів, розташованих на території України, а Користувачі зобов'язуються виплачувати УААСП авторську винагороду (роялті) відповідно до умов цього Договору та Закону. Сторони окремо погодили, що з метою реалізації положень цього Договору Користувачі та КДС отримують невиключне право на відтворення і зберігання творів з метою їх подальшого використання способом публічного виконання.

Пунктом 5.1. Договору сторони встановили, що цей Договір набирає чинності з 01 січня 2014 року і діє по 31 грудня 2020 року. При цьому, п. п. 2.6.-2.8. залишаються в силі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, що виникли під час дії цього Договору.

Умовами п. 7.4. Договору №01/2014 передбачено, що сторони розуміють, що відносини, що склалися та/або складуться між КДС та кожним із Користувачів згідно з укладеними договорами є комерційним представництвом (ст. 243 ЦК України).

Згідно з п. 2.2. Договору, сторони окремо погодили, що з метою реалізації положень цього Договору Користувачі та КДС отримують невиключне право на відтворення і зберігання творів з метою їх подальшого використання способом публічного виконання.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи і умови Договору №01/2014, суд дійшов висновку про те, що вказаний договір є ліцензійним договором. При цьому, приєднання відповідних осіб до цього Договору має відбуватись за умови їх ознайомлення із умовами Договору №01/2014, направлення оферти та отримання акцепту.У той же час, матеріали справи не містять доказів наявності між ДО "УААСП", як ліцензіаром, та ТОВ "МТІ", як ліцензіатом відносин, щодо погодження і прийняття обома сторонами умов саме договору №01/2014.

Дослідивши договір доручення № 04-01/07/2014/КДС від 08.04.2014 колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 1.1. Договору доручення №04-01/07/2014/КДС Довіритель даним приєднується до усіх правочинів, як вже укладених КДС, так і тих, що можуть бути укладені від його імені КДС у майбутньому, у такий спосіб надаючи відповідне уповноваження КДС на укладення від імені Довірителя таких правочинів, виконання їх умов, їх подальшу зміну та/або припинення, положеннями яких забезпечується врегулювання усіх питань правомірності використання першим об'єктів авторського твору і/або суміжних прав з Музичного репертуару у погоджених згідно із умовами цього Договору закладах Довірителя. Вказане схвалення обмежується Довірителем погодженим сторонами у цьому Договорі розміром сум винагороди (роялті), які Довіритель сплачує через КДС на користь суб'єктів авторського права та/або суміжних прав за використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав у погоджених згідно із умовами цього Договору закладах Довірителя.

Так, п. п. 2.1. - 2.1.5. Договору доручення №04-01/07/2014/КДС сторони погодили, що КДС згідно із умовами цього Договору набуває виключних прав представляти Довірителя у відносинах із суб'єктами (та їх представниками) майнових прав на об'єкти права інтелектуальної власності, що використовуються Довірителем, що, зокрема, проте не обмежуючись, передбачає:

- здійснення від імені та за рахунок Довірителя у порядку, передбаченому цим Договором, виплат винагороди (роялті) за використання у його закладах способом публічного виконання (показу) об'єктів права інтелектуальної власності з Музичного та/або Аудіовізуального репертуару на користь суб'єктів майнових прав на об'єкти права інтелектуальної власності та їх представників;

- отримання для Довірителя дозволу та реквізитів доступу для використання Бази ліцензованого контенту і здійснення від імені та за рахунок Довірителя у порядку, передбаченому цим Договором, виплат винагороди (роялті) за її використання;

- укладення у подальшому від імені Довірителя правочинів, виконання їх умов, їх подальша зміна та/або припинення, положеннями яких забезпечується врегулювання усіх питань правомірності використання Довірителем об'єктів інтелектуальної власності з Музичного та/або Аудіовізуального репертуару у погоджених згідно із умовами цього Договору закладах останнього;

- вчинення від імені Довірителя усіх необхідних та передбачених укладеними правочинами дій, спрямованих на виконання їх умов (повідомлення, звітність, тощо);

- за умови належного виконання Довірителем умов цього Договору КДС гарантує належне виконання укладених ним від імені та в інтересах Довірителя правочинів, у зв'язку із чим несе солідарну із сторонами таких правочинів відповідальність за усіма вимогами, що випливають із фактів використання Довірителем об'єктів права власності з Музичного та/або Аудіовізуального репертуару у погоджених згідно із умовами цього Договору закладах останнього. При цьому, вказане положення застосовується виключно у разі негайного залучення до врегулювання усіх спірних питань уповноважених представників КДС, яким необхідні уповноваження від Довірителя та копії матеріалів спору повинні бути надані не пізніше 2-х робочих днів з моменту їх отримання Довірителем.

Відповідно до п. 6.1. Договору доручення №04-01/07/2014/КДС, протягом строку дії цього Договору видані на підставі укладених КДС від імені Довірителя правочинів невиключні ліцензії є чинними. Цей Договір набирає чинності з 01.07.2014 і діє до 31.12.2016. При цьому пункти 2.4. - 2.9. залишаються чинними до повного виконання своїх зобов'язань Довірителем, що виникли під час дії цього Договору. Якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не виявить бажання припинити його на підставі спливу строку його дії, то чинність цього договору автоматично продовжується на наступний аналогічний строк та на таких самих умовах.

Пунктом 7.1. цього ж Договору визначено, що сторони розуміють, що відносини, у яких вони беруть участь відповідно до положень цього Договору, є комерційним представництвом (посередництвом) (глава 31 ГК України, ст. 243 ЦК України), а КДС - комерційним представником Довірителя, на що сторони цього Договору даним дають свою вільну згоду.

Таким чином, за своєю правовою природою Договір доручення №04-01/07/2014/КДС має ознаки як договору доручення, так і договору комерційного представництва, а отже, зазначений договір передбачає право ТОВ "КДС" на укладення від імені ТОВ "МТІ" договорів з особами, уповноваженими управляти об'єктами авторських і суміжних прав, з метою забезпечення правомірності використання музичних творів шляхом їх публічного виконання у господарській діяльності ТОВ "МТІ". Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази вчинення з боку ТОВ "КДС" дій спрямованих на отримання ліцензії на використання ТОВ "МТІ", зокрема, музичних творів "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you", оскільки вказані дії мали вчинятись після набрання чинності Договору доручення №04-01/07/2014/КДС, а саме з 01.07.2014 (п. 6.1. Договору) та відповідно, не можуть поширюватись на раніше укладений договір №01/2014 від 27.12.2013.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надання ДО "УААСП" ліцензії (дозволу) ТОВ "МТІ" на використання спірних музичних творів, що свідчить про неправомірне (без надання відповідного дозволу) використання ТОВ "МТІ" спірних музичних творів.(Аналогіна правова позиція викладена в постанові Верховного суду № 910/6037/16 від 27.02.2018).

Щодо позову третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Performing Right Socirty (PRS) та Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM) в особі організації, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", суд апеляційної інстанції відзначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Performing Right Socirty (PRS) та Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM) - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав", звернулись до місцевого господарського суду з позовною заявою, в силу ст. 26 ГПК України (в редакції чинній на час звернення), як треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 ГПК України (чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення місцевим господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

Слід відмітити, що інститут третіх осіб у господарському процесі породжується багатосуб'єктністю матеріальних правовідносин і необхідністю участі у справі різних суб'єктів з метою захисту їх прав і законних інтересів.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб'єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб'єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів. Самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах з відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем.

Отже, після вступу у справу третіх осіб із самостійними вимогами (American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Performing Right Socirty (PRS) та Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM) - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав") ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" змінила свій статус з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та на разі користується усіма правами і несе усі обов'язки позивача у справі. При цьому, слід відмітити, що предметом спору у даній справі є стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав (використання творів "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you"), враховуючи, що ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" заявляє самостійні вимоги на предмет спору, заява ПО ОКУАСП про залишення позовної заяви ДО УААСП без розгляду, з наведених у ній мотивів, не підлягає задоволенню. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав", в силу приписів ст. 26 ГПК України (чинні на час прийняття рішення), користується правами і обов'язками позивача у справі, а отже, самостійно визначає розмір позовних вимог.

Судом встановлено, що Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є організацією колективного управління відповідно до свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України № 3/2003 від 22.08.2003, що підтверджується, зокрема:

- наказом Міністерства освіти і науки України від 21.05.2003 №311, згідно якого Державне підприємство «Українське агентство з авторських та суміжних прав» взято на облік організацій колективного управління (свідоцтво № 3/2003 від 22.08.2003 );

- наказом ДСІВ №392-н від 25.07.2013 «Про припинення Державного підприємства «Українське агентство з авторських та суміжних прав» шляхом реорганізації (перетворення) в Державну організацію «Українське агентство з авторських та суміжних прав»;

- листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.11.2017 «Щодо діяльності ДО УААСП» в якому повідомляється, що ДО УААСП перебуває на обліку Мінекономрозвитку як організація колективного управління на підставі свідоцтва № 3/2003 від 22.08.2003, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

За таких обставин, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є організацією колективного управління на підставі свідоцтва № 3/2003 від 22.08.2003, а отже, твердження місцевого господарського суду про відсутність у ДО УААСП повноважень звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права, передбачених п. "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторські та суміжні права", не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про авторські і суміжні права» організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

На основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладання з ними договорів невиключні права на використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав (ч. 5 ст. 48 Закону).

Система управління майновими авторськими правами «на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів» існує в рамках міжнародної неурядової організації - Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISАС), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів. Дана організація підпорядковується і координується Всесвітньою організацією інтелектуальної власності.

ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є єдиною в Україні організацією колективного управління музичними та літературними творами, яка має міжнародне значення, зокрема, є постійним і повноважним членом Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC).

Кожна організація, що є членом CISAC, має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору, створеного його членами. Кожне товариство-член CISAC надає іншим членам CISAC імена своїх членів, а також іншу інформацію, згідно якої їх члени можуть бути ідентифіковані.

Товариства можуть отримати такі дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC («Cis-Net»), в тому числі системи ІРІ.

Згідно з Угодою користувачів ІРІ від 30.01.2006, укладеною Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори SUISА (як адміністратором системи ІРІ) та ДП "УААСП" (як користувачем), SUISA надав користувачеві доступ до системи ІРІ, тобто міжнародної бази даних та інформаційної система, яка є підсистемою Загальної інформаційної системи (CIS), в якій містяться дані щодо правовласників авторських майнових прав на музичні твори, передані в колективне управління авторсько-правовим організаціям - членам CISAC.

Відповідно до п. 4.1. Угоди Користувачів ІРІ, користувач має право вести пошук даних використовуючи інструментарій (інформаційну-довідкову службу тощо), доступний для цих цілей і використовувати дані одноособово відповідно до цілей, визначених статутом. З метою здійснення захисту суб'єкта авторського права Користувач має право пред'являти в усі судові та правоохоронні органи тільки ту частину даних Системи ІРІ, яка стосується цього суб'єкта авторського права.

В матеріалах справи наявні виписки із системи ІРІ з яких вбачається, що майновими авторськими правами на музичні твори "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you" управляють іноземні авторсько-правові організації: American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP), Performing Right Socirty (PRS) та Svenska Tonsattares Internationella Musikbyra (STIM), які отримали майнові авторські права безпосередньо від своїх засновників/членів - авторів Hill John Graham, Hull Thomas Edward Percy, Ripoll Shakira Isabel Mebarak, Fenty Robyn R, Asplund Daniel Alexander, Persson Hassle Erik Kaj на підставі авторських договорів.

В свою чергу, на території України ДО УААСП, як організація колективного управління, управляє майновими авторськими правами іноземних суб'єктів авторського права, зокрема правом дозволяти чи забороняти публічне виконання/сповіщення музичних творів "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you" та несе зобов'язання щодо захисту таких прав у судовому порядку на підставі:

1. Договору про взаємне представництво інтересів укладеного між Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» і AMERICAN SOCIETY OF COMPOSERS AUTHORS AND PUBLISHERS (ASCAP) від 01.01.2006.

2. Договору про взаємне представництво інтересів укладеного між Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» і Broadcast Music Inc. від 31.12.2004.

3. Договору про взаємне представництво інтересів укладеного між Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» і PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS) від 01.08.2006.

4. Договору про взаємне представництво інтересів укладеного між Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» і SVENSKA TONSДTTARES INTERNATIONELLA MUSIKBYRА (STIM) від 01.01.2006.

За таких обставин, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" довела належність їй авторського права на музичні твори "Let it snow! Let it snow! Let it snow!" та "Can`t remember to forget you".

В підтвердження факту використання спірних музичних творів відповідачем, ДО УААСП посилається на докази надані ПО ОКУАСП, а саме: акт фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання № 14/01/17-1 від 14.01.2017, додаток до акту фіксації № 14/01/17-1 від 14.01.2017, диск відеозапису № MAD AJTE 23124897 D5 та копію фіскального чеку № 13496 від 14.01.2017.

У процесі перегляду справи судом апеляційної інстанції здійснено дослідження наявних речових доказів, зокрема, відеозапис, наявний у цифровому вигляді на переносному оптичному диску, що міститься серед додатків до позовної заяви ПП "ОКУАСП". З відеозапису вбачається, що зйомка проводилась у приміщенні магазину "Intertop", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 23, в якому здійснює господарську діяльністю Товариство з обмеженою відповідальністю "МТІ" при звучанні музичних творів. З тим, не вдаючись до акустичного аналізу та не перебираючи непритаманні суду функції та завдання експертного дослідження у справі, слід констатувати, що відеозапис фіксує загальний акустичний фон в приміщенні в місці з якого велося знімання відео, ним доводиться наявність в приміщенні торгівельного залу магазину "Intertop" джерел звуку, але достеменно встановити відповідне джерело, технічний пристрій за допомогою якого здійснювалось виконання (відтворення) музичного твору, а тим більше ідентифікувати музичні твори та встановити їх виконавців не вбачається можливим. З огляду на зміст технічних дій з фіксації, які полягали в переміщенні представника позивача по торговому залу з увімкненою відеокамерою Sоny Handyсam model #DCR DVD 405Е (відповідно до акту фіксації) та розрізняльну здатність звуку (відео) не можна виключати виконання (відтворення) музичного твору за допомогою будь-яких технічних пристроїв третіми особами. За таких обставин, приймаючи до уваги рух по торговому залу представника позивача та інших осіб, тощо, показники рівня шуму на записі та його ототожнення із публічним виконанням (відтворенням) музичних творів, відеозапис, з огляду на положення ст. 74 Господарського процесуального кодексу, як доказ у справі не є ані належним, ані допустимим, відповідні доводи є неспроможними з огляду на їх безпідставність.

Крім того, як вірно зазначено місцевим господарським судом, з відеозапису не можливо встановити, що акт фіксації № 14/01/17-1 від 14.01.2017 заповнювався в приміщенні магазину "Intertop", в якому, крім іншого, зазначено, що представник магазину відмовився від підписання акту, з чого слідує, що в акті фіксації містяться недостовірні дані.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що акт № 14/01/17-1 від 14.01.2017 та відеозапис не є достатніми та допустимими доказами в підтвердження факту використання спірних музичних творів відповідачем, а тому, позовні вимоги ДО УААСП не підлягають задоволенню, оскільки докази на які посилається Організація в підтвердження факту використання спірних музичних творів відповідачем є неспроможними.

За наведеного в постанові, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 у справі № 910/9793/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 у справі № 910/9793/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9793/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.03.2018

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко