УХВАЛА

19 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1253/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Мачульського Г.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду у складі Принцевської Н.М. - головуючого, Колоколова С.І., Гладишевої Т.Я. від 02 листопада 2017 року

за позовом Керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації та Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд"

про стягнення, розірвання договору оренди та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Главбуд" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року у даній справі, при цьому провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

Вказану скаргу разом зі справою № 916/1253/17 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) Суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

В порушення наведеної вимоги процесуального закону подана товариством з обмеженою відповідальністю "Главбуд" касаційна скарга взагалі не підписана, хоча і містить прізвище особи, що мала би її підписати (ОСОБА_7.).

Крім цього, в порушення приписів частини 3 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Скаржником пропущено також і встановлений статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) двадцятиденний строк на подання касаційної скарги, а клопотання про поновлення строку не заявлено.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального права чи процесуального права.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов'язок зазначати про порушення або неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Подана касаційна скарга являє собою лише кілька речень тексту, в останньому з яких скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду, що звичайно ж Суд не може вважати належним обґрунтуванням касаційної скарги в розумінні наведеного пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року).

За приписами частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Так Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Главбуд" звернулося до місцевого господарського суду із зустрічною позовною заявою у даній справі.

Однак ухвалою Господарського суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року вказану зустрічну позовну заяву повернуто заявникові без розгляду через істотну кількість допущених при її поданні недоліків.

В подальшому товариство з обмеженою відповідальністю "Главбуд" оскаржило наведену вище ухвалу місцевого господарського суду від 10 жовтня 2017 року до апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року (ухвала, що оскаржується) апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд" повернуто скаржникові без розгляду на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), а саме через те, що в порушення встановлених Кодексом вимог, до апеляційної скарги, як і при касаційному оскарженні, не додано доказів сплати судового збору та надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частин 3, 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Чергове звернення із завідомо безпідставною касаційною скаргою, яка містить численні недоліки і не відповідає вимогам, що ставляться до її форми та змісту, враховуючи поведінку скаржника під час звернення до місцевого та апеляційного судів, Суд визнає зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд", за зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 8 810, 00 грн.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 131, 135, 234 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року у справі № 916/1253/17 повернути скаржникові без розгляду.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд" (65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, 12, ) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 8 810, 00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Мачульський Г.М.