ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Справа № 916/56/18
м.Одеса, пр-т Шевченка,29

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Бєляновського В.В.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - Шелудько О.В.- за довіреністю

від ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4- довіреність (без належних повноважень)

від Одеської міської ради - Горяча К.У.- за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на ухвалу господарського суду Одеської області від 22 січня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову

у справі №916/56/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Одеська міська рада

про визнання недійсними результатів конкурсу по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна, який відбувся 11.12.2017р.

суддя суду першої інстанції: Власова С.Г.

час і місце постановлення ухвали: 22.01.2018р., м. Одеса, господарський суд Одеської області

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 19.03.2018р. згідно ст. 233 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

10.01.2018р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (надалі - відповідач, ДКВ ОМР, Департамент), в якому просив суд визнати недійсним результати конкурсу, який відбувся 11.12.2017р. по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; заборонити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради укладати договір оренди нежилого приміщення з переможцем конкурсу, який відбувся 11.12.2017р., по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ФОП ОСОБА_3 зазначив, що 04.11.2017р. відповідачем оголошено конкурс на право укладання договорів оренди нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; листом від 07.12.2017р. ДКВ ОМР повідомив позивача про те, що він став попереднім переможцем конкурсу з оренди вищевказаного комунального майна та що другий етап конкурсу відбудеться 11.12.2017р.; листом від 12.12.2017р. відповідач повідомив позивача про те, що комісією визначений переможець конкурсу. Більше жодних пояснень, документів чи роз'яснень отримати від відповідача не вдалось. З інших джерел позивачу стало відомо, що 14.12.2017р. на сесію Одеської міської ради винесено питання про викуп об'єкту оренди орендарем, який переміг позивача на конкурсі. Відповідачем процедуру проведення конкурсу здійснено з порушенням п.4 ст.9 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», оскільки відомості про проведення конкурсу були розміщені відповідачем лише в газеті «Одеський вісник» та не були розміщені на веб-сайтах ДКВ ОМР та Одеської міськради. Відсутність загальнодоступності до інформації призвело до обмеження прав інших зацікавлених в оренді комунального майна осіб. Опублікування у газеті «Одеський вісник» не містило повного переліку відомостей щодо об'єктів, які підлягали передачі в оренду за конкурсом, зокрема щодо основних умов експлуатації об'єктів комунальної власності. Дії відповідача порушили чинне законодавство - немає жодних посилань на такий фактор, як цільове призначення об'єкту оренди, під який потенціальний орендар повинен мати відповідні класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 (КВЕД-2010). Комісії в обов'язковому порядку слід було правильно встановити відповідність КВЕД учасників конкурсу умовам останнього, чого зроблено не було. Отже визнання переможця конкурсу відбулось з порушенням норм чинного законодавства, а відтак, його результати підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.01.2018р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання суду на 06.02.2018р. 11:00 год. Пунктом 7 резолютивної частини ухвали позивачу на підтвердження заяви про забезпечення позову запропоновано подати до суду: письмові обґрунтування необхідності забезпечення заявленого заходу забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

15.01.2018р. позивач подав до суду заяву (уточнену) про уточнення позовних вимог, в якій просив суд вимоги, наведені у п.1 та п.2 поданої позовної заяви щодо прийняття позовної заяви до розгляду та визнання недійсним результатів конкурсу, який відбувся 11.12.2017р., по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вважати позовними, а вимоги, зазначені у п.3 поданої позовної заяви, щодо заборони Департаменту комунальної власності Одеської міської ради укладати договір оренди нежилого приміщення з переможцем конкурсу, який відбувся 11.12.2017р., по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вважати заявою про забезпечення позову.

19.01.2018р. ФОП ОСОБА_3 подав суду першої інстанції окремо заяву про забезпечення позову, в якій просив суд не розглядати подану в позові заяву про забезпечення позову; прийняти дану заяву про забезпечення позову до розгляду та розглянути у встановлений процесуальним законодавством строк; накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони Департаменту комунальної власності Одеської міської ради здійснювати відчуження нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, до остаточного вирішення спору по справі №916/56/18; заборонити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м. (у тому числі готувати документи необхідні для продажу об'єкту нерухомості, готувати проект рішення Одеської міської ради про надання згоди на відчуження спірного об'єкту та ін.).

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 04.11.2017р. Департаментом комунальної власності Одеської міської ради оголошено конкурс на право укладання договорів оренди нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 2 роки та 11 місяців, про що розміщено повідомлення у газеті Одеської міської ради "Одеський вісник" від 04.11.2017р. № 44, без зазначення об'єкта оренди за цільовим призначенням. Позивач зазначає, що листом від 07.12.2017р. № 01-13/6830 відповідач повідомив позивача про те, що він став попереднім переможцем конкурсу з оренди вказаного комунального майна, а також було повідомлено, що другий етап конкурсу відбудеться 11.12.2017р. Крім того, ФОП ОСОБА_3 зазначає, що ще 27.09.2017р. за вх.№01-14/3534 ним подано до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заяву про надання в оренду нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 2 роки та 11 місяців для розміщення магазину з продажу промислових товарів, що були у використанні за орендною ставкою 18% зі стартовим розміром орендної плати 109 590,00 грн. Вказана інформація, на його думку, повинна була бути відображена Департаментом комунальної власності Одеської міської ради в газеті „Одеський вісник" при публікації інформації про проведення конкурсу на право укладання договорів оренди із вказанням стартового розміру орендної плати в розмірі 109 590,00 грн., однак, в оголошенні була розміщена інформація про стартовий розмір орендної плати в розмірі 48 706,67 грн. без ПДВ та ПДВ - 9741,33грн., що становить ставку 0,6-0,7 від оціночної вартості майна, проте, за твердженнями позивача, такий розмір орендної ставки не передбачений Додатком 2 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, яким встановлено, що мінімальний розмір орендної ставки становить 1%.

Позивач наполягає на тому, що процедуру проведення конкурсу здійснено з грубим порушенням п.4 ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та зауважує, що зазначена правова норма не передбачає вибору способу доведення до населення відомості про проведення конкурсу та чітко встановлює обов'язок розміщення таких відомостей і в друкованих засобах масової інформації і на веб-сайтах орендодавця, але за твердженням позивача, в порушення вказаної норми Департаментом комунальної власності Одеської міської ради інформацію про оголошення конкурсу на право укладання договору оренди комунального майна м. Одеси розміщено лише в газеті "Одеській вісник". На офіційному веб-сайті орендодавця (http://www.odessa.ua/departments/52916) у розділі "Оголошення" інформація відсутня. Відсутня така інформація і на офіційному веб-сайті м. Одеси (http://www.odessa.ua), а отже, позивач зазначає,що відсутність загальнодоступності до інформації призвело до обмеження прав інших зацікавлених у оренді комунального майна осіб (у т.ч. державних та комунальних підприємств). Порядок передачі майна, що перебуває у комунальній власності м. Одеси встановлюється Положенням про порядок проведення конкурсу на право укладання договору оренди будівель (споруд, приміщень), які є комунальною власністю, затвердженого розпорядженням Одеського міського голови №1310-01р від 11.12.1999р. Так, відповідно до п. 2.2 зазначеного Положення, опублікована інформація про об'єкт, який підлягає передачі в оренду за конкурсом, повинна містити ряд відомостей, у тому числі основні вимоги до умов експлуатації об'єкта. Однак, опублікована інформація у газеті "Одеській вісник" (випуск 04.11.2017р. №44) не містила повного переліку відомостей щодо об'єктів - нежитлових приміщень, які підлягали передачі в оренду за конкурсом, зокрема, щодо основних умов експлуатації об'єктів комунальної власності. Відсутність в оголошені про проведення конкурсу на право укладання договору оренди комунального майна повної інформації щодо умов експлуатації цього майна, призвело до порушення порядку проведення конкурсу та обмежило зацікавлених осіб права на інформацію. Обмеження інформації про переможця конкурсу, отримання протоколу засідання конкурсної комісії свідчіть про порушення умов змагальності та рівності всіх суб'єктів оренди. Відповідно до п. 2.1 Порядку проведення конкурсу на право укладання договору оренди будівель (споруд, приміщень), які є комунальною власністю, затвердженого розпорядженням Одеського міського голови №1310-01р від 11.12.1999р., інформація про конкурс на право укладання договору оренди будівель (споруд, приміщень), які є комунальною власністю, публікується не пізніше 30 днів до дати проведення конкурсу у місцевій пресі. Проте, інформація повинна бути повною та відкритою для всіх учасників. Листом від 12.12.2017р. №01-13/6990 відповідач повідомив позивача про те, що комісією визначений переможець конкурсу. Орендна плата за комунальне майно склала 420 000,00 грн. щомісяця. У зв'язку з викладеним, позивач 10.01.2018р. звернувся за захистом своїх порушених прав до господарського суду Одеської області з позовною заявою про визнання недійсними результатів конкурсу по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна, який відбувся 11.12.2017р., та заявою про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Департаменту комунальної власності Одеської міської ради укладати договір оренди нежилого приміщення з переможцем конкурсу, який відбувся 11.12.2017р., по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, станом на час відкриття судом провадження у справі та розгляду вказаної заяви, вимога про заборону Департаменту комунальної власності Одеської міської ради укладати договір оренди нежилого приміщення з переможцем конкурсу, який відбувся 11.12.2017р., втратила свою актуальність, зважаючи на те, що у позивача наявна інформація, що відповідачем 12.12.2017р. вже було укладено договір оренди із переможцем конкурсу. Крім того, 14.12.2017р. відповідачем було підготовлено пакет документів про викуп орендованого майна у громади, який подано на розгляд сесії Одеської міської ради, чим порушено вимоги ст.7, ч.1 ст.11 розділу ІІІ Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств" від 06.03.1992р. №2171-ХІІ. За твердженням позивача, розгляд вказаного питання було відкликано за проханням Голови Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, у зв'язку із зауваженнями Юридичного департаменту Одеської міської ради.

З огляду на те, що 30.01.2018р. на черговій сесії Одеської міської ради може бути прийняте рішення про передачу в приватну власність спірного об'єкту, що позбавить заявника права на захист його порушеного права на оренду, а громаду міста Одеси значного доходу від передачі в оренду цього приміщення, а відтак існує загроза відчуження вказаних нежитлових приміщень першого поверху №501, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, невжиття передбачених ст.137 ГПК України заходів забезпечення позову призведе до ускладнення розгляду судової справи, так як майно не тільки буде передано третій особі, а може бути відчужено, що призведе до унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.01.2018р. (суддя Власова С.Г.) частково задоволено заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову та до закінчення розгляду справи по суті вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; до закінчення розгляду справи по суті вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Департаменту комунальної власності Одеської міської ради готувати та вносити на розгляд Ради будь-які проекти рішень, пов'язаних з реалізацією (відчуженням) майна - приміщення першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна - 9806723).

Ухвала обґрунтована посиланням на приписи ст.137 ГПК України та вмотивована наступним. Враховуючи співвідношення прав (інтересу), розумність, адекватність та відповідність вимог заходів, що зазначені заявником, суд дійшов висновку, що вимога про заборону Департаменту комунальної власності Одеської міської ради здійснювати відчуження нежитлових приміщень першого поверху №501, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що відчуження нежитлових приміщень є правом власника, яким згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за №111336493 від 22.01.2017р. є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради. У зв'язку з необхідністю дотримання справедливого балансу інтересів сторін у справі та з огляду на необхідність встановлення спроможності конкретного заходу забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд, застосовуючи відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ГПК України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яка захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд приймає до уваги, що заходами забезпечення позову наразі не вирішується спір по суті, а необхідність їх застосування покликана насамперед наявністю судового спору щодо володіння та користування спірним майном та суб'єктів цього володіння та користування, під час розгляду якого фактично вчиняються відповідачем дії щодо зміни користувача (передачі майна в оренду), а також вчинення дій, що можуть призвести до зміни власника. Враховуючи, що предметом спору у даній справі є, зокрема, визнання недійсним результатів конкурсу по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що відбувся 11.12.2017р., здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників судового процесу, з огляду на те, що на даний час відповідачем здійснюються дії щодо передачі в оренду майна, яке було предметом конкурсу, проведеного 04.11.2017р. Департаментом комунальної власності Одеської міської ради на право укладання договорів оренди нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 км.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 2 роки та 11 місяців, а також дії, спрямовані на відчуження вказаного вище об'єкту, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, приймаючи до уваги загальні засади цивільного законодавства та Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів частково.

Не погодившись з ухвалою суду від 22.01.2018р., Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати оскаржену ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що ухвала є такою, що підлягає скасуванню. Позивач, обґрунтовуючи заходи забезпечення позову, зазначає, що йому з яких - то джерел стало відомо, що нібито 30.01.2018р. на сесію Одеської міської ради повинно було бути винесено питання про викуп об'єкту оренди, проте жодних доказів позивачем надано не було. У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011р. №16 зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України (нині 74 ГПК України), обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У пункті 3 вищезазначеної постанови вказано, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача, на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідно заяви. При цьому, ухвалюючи рішення про забезпечення позову, господарський суд ґрунтувався лише на припущеннях позивача, що нібито може бути прийнято міською радою рішення про продаж спірного приміщення, але жодних доказів позивачем не було надано суду.

Скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, проте подане клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 22.01.2018р.; апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів cплати судового збору у розмірі 1762 грн. - протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз'яснено скаржнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Копія ухвали суду від 06.02.2018р. отримана Департаментом комунальної власності Одеської міської ради 08.02.2018р.

23.02.2018р. скаржник на виконання ухвали суду від 06.02.2018р. подав суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у сумі 1762 грн. (платіжне доручення №62 від 22.02.2018р.).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.02.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міськради на ухвалу господарського суду Одеської області від 22.01.2018р. у справі №916/56/18; встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу до 07.03.2018р., згідно з нормами ст.263 ГПК України, з наданням з відзивом доказів його направлення іншим учасникам справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.2018р. призначено справу до розгляду із повідомленням сторін.

Представники Департаменту та Одеської міськради у судовому засіданні, яке відбулось 19.03.2018р., підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити на підставах, які в ній викладені.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів оскарження ухвали вбачається, що 10.01.2018р. до господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Департаменту комунальної власності Одеської міської про визнання недійсним визнання недійсним результатів конкурсу, який відбувся 11.12.2017р. по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; заборону Департаменту комунальної власності Одеської міської ради укладати договір оренди нежилого приміщення з переможцем конкурсу, який відбувся 11.12.2017р., по наданню у оренду вказаного об'єкту нерухомого майна комунальної власності.

15.01.2018р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній, просить суд вимоги, наведені у п.1 та п.2 поданої позовної заяви, щодо визнання недійсним результатів конкурсу, який відбувся 11.12.2017р. по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - вважати позовними, а вимоги зазначені у п.3 поданої позовної заяви, щодо заборони Департаменту комунальної власності Одеської міської ради укладати договір оренди нежилого приміщення з переможцем конкурсу, який відбувся 11.12.2017р. по наданню у оренду об'єкту нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради по нежитловим приміщенням першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - вважати заявою про забезпечення позову.

19.01.2018р. ФОП ОСОБА_3 подано окрему заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просить суд не розглядати подану в позові заяву про забезпечення позову; накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, шляхом заборони Департаменту комунальної власності Одеської міської ради здійснювати відчуження нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, до остаточного вирішення спору по справі №916/56/18; заборонити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м. (у тому числі готувати документи необхідні для продажу об'єкту нерухомості, готувати проект рішення Одеської міської ради про надання згоди на відчуження спірного об'єкту та ін.).

27.09.2017р. за вх. №01-14/3534 позивачем подано до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заяву про надання в оренду нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 957 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 2 роки та 11 місяців для розміщення магазину з продажу промислових товарів, що були у використанні.

04.11.2017р. Департаментом комунальної власності Одеської міської ради оголошено конкурс на право укладання договорів оренди нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 км.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 2 роки та 11 місяців, про що розміщено повідомлення у газеті Одеської міської ради "Одеський вісник" від 04.11.2017р. №44.

Листом від 07.12.2017р. №01-13/6830 відповідач повідомив позивача про те, що він став попереднім переможцем конкурсу з оренди вказаного комунального майна, а також було повідомлено, що другий етап конкурсу відбудеться 11.12.2017р.

Листом від 12.12.2017р. №01-13/6990 відповідач повідомив позивача про те, що комісією визначений переможець конкурсу. Орендна плата за комунальне майно склала 350 000,00 грн. щомісяця.

З огляду на те, що на черговій сесії Одеської міської ради може бути прийняте рішення про передачу в приватну власність спірного об'єкту, що ускладнить заявнику захист його порушеного права на оренду, існує загроза відчуження вказаних нежитлових приміщень першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, позивач просив суд вжити заходів забезпечення його позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

З огляду на необхідність встановлення спроможності конкретного заходу забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що на державі лежить зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок.

Враховуючи наявність у матеріалах оскарження копій роздруківок з мережі Інтернет, з яких вбачається, що об'єкт оренди, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 957,9 кв.м., буде викуплений, оскільки внесений до приватизаційних списків, у тому числі згідно до поправки №2 до проекту рішення «Про внесення змін до Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню в іншій спосіб, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 24.12.2014 р. №6014-УІ», судова колегія наголошує, що у даному випадку є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення права ФОП ОСОБА_3 на отримання в оренду спірного об'єкта як попереднього переможця конкурсу, яке він вважає порушеним. Для відновлення такого права у разі відчуження (викупу) об'єкта оренди іншою особою позивачу доведеться докласти значних зусиль, у тому числі вжити додаткових заходів процесуального характеру (зміна предмета позову чи подання іншого позову з іншим предметом спору), оскільки на спірний об'єкт може набути право власності інша особа.

Колегія суддів відхиляє заперечення Департаменту Одеської міськради стосовно того, що ствердження позивача про намір застосувати процедуру викупу орендованого майна є тільки припущенням, адже наявність таких підстав клопотання про вжиття заходів забезпечення позову доведена заявником інформацією з доступних йому джерел та жодним чином не спростована відповідачем.

З цих підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності часткового задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме вжиття заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення першого поверху №501, загальною площею 957,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та шляхом заборони Департаменту комунальної власності Одеської міської ради готувати та вносити на розгляд Ради будь-які проекти рішень, пов'язаних з реалізацією (відчуженням) вказаного приміщення.

Отже, колегією суддів до уваги не приймаються твердження апелянта щодо того, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, з огляду на що апеляційна інстанція зазначає, що оскаржувана ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального права, а відтак підстави для її зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.232,233,236,240,269,270,271,275,276,281-283 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 22.01.2018р. у справі № 916/56/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Постанова, в порядку ст.282 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття, згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 22 березня 2018 року.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Бєляновський В.В.