ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3029/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКПРІНТ" (вул. Каховська, б.71-А, м. Київ, Лівобережна Частина Києва, 02002, код ЄДРПОУ - 34343964)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙКЕРАМІКА" (вул. Чапаєва, б. 55, с. Калаглія, Овідіопольський район, Одеська область, 67813, код ЄДРПОУ - 32059668)

про стягнення 29 020 грн. 63 коп.

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакпрінт» (далі ТОВ «Пакпрінт»), звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройкераміка» (далі ТОВ «Стройкераміка») про стягнення заборгованості за Договором поставки № 13076 від 13.07.2016 у розмірі 18 118 грн. 08 коп. , 3 623 грн. 62 коп. штрафу, 4 311 грн. 11 коп. - 22,5 % річних, 2 967 грн. 82 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 11.12.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання.

15 грудня 2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ. Малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (160 000 грн.).

Ухвалою суду від 04.01.2018р. справу № 916/3029/17 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.02.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/3029Ї17 до розгляду по суті.

Позивач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу господарського суду Одеської області надійшло клопотання позивача від 13.03.2018р. № 13/01 (вх.. № 6430/18 від 20.03.2018р.) про розгляд справи № 916/3029/17 за відсутності повноважного представника ТОВ «Пакпрінт».

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою «відсутній». Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

З позовної заяви вбачається, що 13 липня 2016р. між ТОВ «Пакпрінт» (Продавець) та ТОВ «Стройкераміка» (Покупець) був укладений Договір поставки № 13076. Відповідно до пункту 1.1 вказаного Договору Продавець зобовязався поставити пакувальні матеріали за якістю, в кількості в строки, за ціною, асортиментом і найменуванням згідно рахунку на поставку конкретної партії товарів, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити їх. Вартість договору складається з вартості товарів, відпущених продавцем покупцю в період дії цього договору.

Даний Договір вступає в силу з моменту підписання та діє по 31 грудня 2016р. У випадку, якщо жодна зі сторін не вимагає розірвання договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах (пункти 5.1, 5.2 Договору).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Договору поставки № 13076 від 13.07.2016р. Покупець оплачує товари що поставляються за даним договором, за ціною та за реквізитами, зазначеними в відповідному рахунку (накладній) продавця. Оплата проводиться в формі 100 % передоплати.

31 серпня 2016 року між ТОВ «Пакпрінт» та ТОВ «Стройкераміка» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № 13076 від 13.07.2016р. , відповідно до якої сторони дійшли згоди змінити пункт 2.3 Договору № 13076 від 13.07.2016 р. виклавши його в наступній редакції:

« 2.3. Розрахунок проводиться у формі 100 % оплати партії товару з відстрочкою платежу 14 календарних днів»;

Додати пункт 4.7 виклавши його в редакції:

«За несвоєчасну оплату товарів, або за відмову від оплати поставлених товарів покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 20 % від вартості поставленої партії товарів та 22,5 % річних».

Позивачем у позовній заяві зазначено, що ним відповідно до накладної № РН-010552 від 26.09.2016р. поставлено відповідачу пакувальні матеріали на загальну суму 18 118 грн. 08 коп.

Однак, як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідач свої обовязки щодо оплати за Договором поставки № 13076 від 13.07.2016 р. не виконав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення статті 629 Цивільного кодексу України відповідно до якої договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Також позивач посилається на статтю 525, частину першу статті 526 Цивільного кодексу України згідно яких одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач також зазначає, що відповідно до частини першої, другої та сьомої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Судом встановлено, що 13 липня 2016р. між ТОВ «Пакпрінт» (Продавець) та ТОВ «Стройкераміка» (Покупець) був укладений Договір поставки № 13076. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору продавець зобовязався поставити пакувальні матеріали за якістю, в кількості в строки, за ціною, асортиментом і найменуванням згідно рахунку на поставку конкретної партії товарів, а покупець, зобовязався прийняти та оплатити їх. Вартість договору складається з вартості товарів, відпущених продавцем покупцю в період дії цього договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставки № 13076 від 13.07.2016р. Покупець оплачує товари що поставляються за даним договором, за ціною та за реквізитами, зазначеними в відповідному рахунку (накладній) продавця.

Відповідно до п.2.3 Договору , в редакції Додаткової угоди № 1 від 31 серпня 2016 р., розрахунок проводиться у формі 100 % оплати партії товару з відстрочкою платежу 14 календарних днів.

Судом встановлено, що позивачем поставлено товар відповідачу на загальну суму 18 118 грн. 08 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-010552 від 26.09.2016р., з урахуванням пункту 2.3 Договору № 13076 від 13.07.2016р. в редакції додаткової угоди № 1 від 31.08.2016р. строк оплати поставленого товару настав 10.10.2016р.

Докази оплати відповідачем поставленого товару в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням зазначеного, виходячи з матеріалів справи, суд вважає, що у відповідача виникло зобовязання щодо оплати отриманого за Договором поставки № 13076 від 13.07.2016р.

Приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.7 Договору поставки № 13076 від 13.07.2016р. передбачено, що за несвоєчасну оплату товарів, або за відмову від оплати поставлених товарів покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 20 % від вартості поставленої партії товарів та 22,5 % річних.

Судом встановлено , що штраф за прострочення оплати поставленого товару за Договором поставки № 13076 від 13.07.2016р. складає суму у розмірі 3 623 грн. 62 коп. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Судом встановлено, що сума 22,5 % річних за прострочення оплати за Договором поставки № 13076 від 13.07.2016р. становить суму у розмірі 4 311 грн. 11 коп. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

Судом встановлено, що сума інфляційних втрат за прострочення оплати за Договором поставки № 13076 від 13.07.2016р. за періоди з жовтня 2016р. по жовтень 2017р. становить суму у розмірі 2 967 грн. 82 коп. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем.

За таких обставин, на думку суду, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки № 13076 від 13.07.2016р. у розмірі 18 118 грн. 08 коп. , 3 623 грн. 62 коп. штрафу, 4 311 грн. 11 коп. - 22,5 % річних, 2 967 грн. 82 коп. -інфляційних втрат, а позовна заява ТОВ «Пакпрінт» є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакпрінт» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙКЕРАМІКА" (вул. Чапаєва, б. 55, с. Калаглія, Овідіопольський район, Одеська область, 67813, код ЄДРПОУ - 32059668) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАКПРІНТ" (вул. Каховська, б.71-А, м. Київ, Лівобережна Частина Києва, 02002, код ЄДРПОУ - 34343964) 18 118 грн. 08 коп. суму основного боргу, 3 623 грн. 62 коп. штрафу, 4 311 грн. 11 коп. - 22,5 % річних, 2 967 грн. 82 коп. суму інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30 березня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога