ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р. Справа № 907/83/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційні скарги заступника прокурора Закарпатської області №05/2-1209-17 від 13.07.2017 р. та підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничного підприємства "Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України б/н від 13.07.2017 р.

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.06.2017 року

у справі №907/83/17

за позовом: підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничного підприємства "Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України, м.Берегове

до відповідача-1: державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України, м.Київ

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА", м.Берегове

до відповідача-3: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, м.Ужгород

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариство "Колос" агропромислового комплексу України, м.Київ

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної служби геології та надр України, м.Київ

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонду державного майна України, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю "СПД-К", м.Мукачево

за участю прокурора, який вступив в справу на підставі поданої заяви від 21.02.17

про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна та визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів

За участю представників:

прокурор - Яворський Я.Т.

від позивача - не викликались;

від відповідача 1 - не викликались;

від відповідача 2 - Колотуха І.О. - адвокат

від відповідача 3 - Секерня В.М. - представник;

від третіх осіб - не викликались;

Автоматизованою системою документообігу суду справу №907/83/17 розподілено до розгляду судді - доповідачу - Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.07.17 року апеляційні скарги у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 10.08.17.

З причин, викладених в ухвалі Львівського апеляційного госпрдарського суду від 10.08.17 розгляд справи відкладено на 14.09.17.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.17 №452 у справі призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у зв'язку з відпусткою судді - члена колегії Гриців В.М.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 13.09.17, до складу судової колегії замість судді Гриців В.М. введено суддю Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.09.17 розгляд справи відкладено на 28.09.17.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.09.17 провадження у справі № 907/83/17 зупинено до набрання рішенням у адміністративній справі №807/217/17 законної сили.

22 лютого 2018 року до суду апеляційної інстанції від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА" надійшла інформація про те, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.18 по справі № 876/260/18 апеляційну скаргу Всеукраїнського фізкультурно - спортивного товариства "Колос" АПК України залишено без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.12.17 по справі №807/217/17 - без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.18 провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду на 15.03.18.

Підприємство об'єднання громадян експлуатаційно - виробниче підприємство «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ»Колос» АПК України звернулось з позовом до Господарського суду Закарпатської області в якому просить визнати недійсними електронні торги від 12.10 2016р. з реалізації арештованого майна, а саме споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2т в м. Берегово вул. Корятовича,1 в системі «СЕТАМ».

2. Визнати недійсним протокол проведення електронних торгів №204258 від 12.10.2016р. з реалізації арештованого майна-споруди експлуатаційної свердловини 2т в м. Берегово вул. Корятовича, 1.

Підставами заявленого позову, позивач покликається на те, зокрема, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" наклав арешт на майно свердловину №2т, яке не належить позивачу на праві власності, а власником будівель і споруд,згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.10.2012, яке знаходиться за адресою м. Берегово, вул. Корятовича,1 є Всеукраїнське фізкультурно - спортивне товариство "Колос" АПК України.

Відповідач - 3 направив заявку на реалізацію свердловини, незважаючи на те, що споруда свердловини не була описана та арештована, про неї відсутня інформація в акті опису й арешту майна від 21.10.2015.

Державне підприємство "Сетам" відповідно до п.4 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 зобов'язаний був перевірити відповідність поданої заявки вимогам п. 2 Порядку, в тому числі і вимогами щодо виду майна, яке підлягає до реалізації, що не було ними зроблено.

Відповідач - 3, не повідомив позивача про визначення вартості майна, чим позбавив його права взяти участь у процедурі оцінки майна та оскарження її, тому до заявки об'єктивно не могли бути додані докази повідомлення про це позивача.

Проведення прилюдних торгів з реалізації Свердловини №2-Т, суперечить ЦК України, Кодексу України про надра, а також інтересам держави, оскільки фактично за результатами торгів, відповідач - 2 набуде право власності на надра, що прямо заборонено статтею 4 Кодексу України про надра.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 26.06.2017 (о.с.121-139 Т.2) в позові відмовлено.

Рішення Господарського суду мотивовано тим, що на час проведення електронних торгів, питання реалізації арештованого майна було врегульовано чинним на той час Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №2710/5 від 22.12.2015. Пунктом 4 вказаного Порядку, встановлено, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства, організатором торгів не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Організатор перевіряє повноту заповнення заявки.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень відповідача - 1, заявка була направлена державним виконавцем на підставі отриманих документів (паспорт Свердловини) організатору та містила повну інформацією щодо майна, яке підлягає реалізації. А тому доводи позивача, щодо порушення відповідачем п. 2 та п. 4 Порядку є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що позивач користується Свердловиною №2-Т з 1997 по 2016 згідно Державного акту на право власності постійного користування землею від 05.05.1997 р., спеціального дозволу на користування надрами, наданого Державною службою геології та надр України від 25.10.2004 №3476 та технічного паспорту. Згідно листа Державної служби геології та надр України №9398/13/12-16 від 05.05.2016 р. свердловина №2-Т належить УСБ "Закарпаття" ; ВФСТ "Колос" АПК України листом №287/01-5 від 14.07.2016 повідомлено, що описане майно на яке накладено арешт знаходиться на балансі підприємства об'єднання громадян ЕВП "УСБ "Закарпаття", а власником свердловини є Державний фонд надр.

Із пояснень третьої особи - Фонду державного майна України вбачається, що в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності, споруда експлуатаційної свердловини №2-Т в м. Берегово по вул. Корятовича,1 не обліковується, а згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно будівлі за вказаною адресою знаходяться у приватній власності ВФСТ "Колос" АПК України. Вказане спростовує доводи прокурора, що оспорювані торги проведені стосовно державного майна.

Відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд ДК 01.8-2000, затвердженого наказом Держгеокадастру України від 17.08.2000 №507,водяні свердловини віднесено до інженерних споруд, які підлягають державній реєстрації.

Позивач користується свердловиною №2-Т на праві повного господарського відання та в силу статті 74, 219 Господарського Кодексу України, несе відповідальність за неналежне виконання зобов'язань всім майном, яке йому належить.

Матеріалами справи підтверджено, що державним виконавцем вчинялись дії щодо повідомлення позивача та третю особу ВФСТ "Колос" про вартість майна, надсилались копії актів опису й арешту майна та висновки про вартість майна.

Позивачем та ВФСТ "Колос" не вжито жодних заперечинь щодо виключення свердловини №2-Т з Акту опису й арешту майна.

Позивачем не доведено, що відбулися порушення Порядку при проведенні електронних торгів.

Щодо доводів позивача та третьої особи ВФСТ "Колос", що власником свердловини є останнє, то в силу статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", належним способом захисту у подібних правовідносинах, що виникають між державною виконавчою службою і особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, є звернення з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту ( постанова Верховного Суду України від 26.10.2016 №813/2439/14).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду заступником прокурора Закарпатської області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.06.2017 скасувати, позов задоволити.

Доводи апеляційної скарги заступника прокурора обґрунтовані наступним:

- водні ресурси так само як і надра є власністю народу і у приватну власність не передаються;

- власником свердловини в розумінні споруд відповідно до статті 331 ЦК України є особа, яка її створила з власних матеріалів;

- згідно паспорту свердловини її експлуатація розпочата в 1973 тобто в період всього майна у державній власності;

- жодний з доказів не містить інформації про передачу свердловини №2-Т у власність ВФСТ "Колос" "УСБ "Закарпаття";

- належність вказаної свердловини до державної власності підтверджується рішенням суду у справі 17/41, яке набрало законної сили та встановленими обставинами які є преюдиційними в силу ст.35 ГПК України;

- незважаючи на те, що згідно акту опису й арешту майна від 21.10.2015, арешт накладено на свердловину термальних вод №2-Т в м. Берегово по вул.Корятовича,1, а відповідачем - 1 продано саме споруду даної свердловини, суд всупереч ст. 82, 84 ГПК України не дав оцінки наведеним доводам прокурора та позивача;

- з врахуванням норм Постанови Верховної Ради України від 10.04.1992 р. №2268 - ХІІ «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колективного союзу СРСР, розташовані на території України», Постанови Верховної Ради України від 04.02.1994 р. №3943-ХІІ «Про майно загально союзних громадських організацій колишнього Союзу РСР», Постанови Верховної Ради України «Про управління майном підприємств, установ, організацій, що є у загальнодержавній власності» від 14.02.1992 р. , спірне майно - Свердловина №2-Т, перебуває у віданні і користуванні ВФСТ "Колос" АПК України та позивача, є державною власністю управління якою здійснює Фонд Державного майна України і здійснення будь - яких дій щодо зміни власника цього майна є неправомірним.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПОГ ЕВП "УСБ" "Закарпаття" ВФСГ "Колос" АПК України подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, позов задоволити. Доводи апеляційної скарги, обґрунтовані наступним:

- всупереч нормам статті 52, 62 Закону України "Про виконавче провадження" п. 4.1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції 18.01.16), державний виконавець описав та наклав арешт на майно, яке не належить позивачу на праві користування та не знаходиться на його балансі, а власником такого майна є держава;

- висновок суду, що свердловина у розумінні інженерної споруди є об'єктом права власності та підлягає держаній реєстрації є помилковим та не послідовним. Оскільки, суд неправильно застосував норму ч.2 ст. 331 ЦК України, оскільки на момент створення спірної свердловини, чинний був Цивільний Кодекс УРСР, норми якого виникнення права власності на нерухоме майно не пов'язували з моментом реєстрації;

- суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що документ який підтверджує право власності на спірну свердловину є паспорт свердловини, а в подальшому зазначив, про необхідність державної реєстрації права власності на свердловину;

- наведені висновки суду є взаємовиключні та не грунутються на нормах законодавства;

- суд безпідставно зазначив, що позивач користується свердловиною №2-Т на праві господарського відання, вказана обставина є недоведеною, а зроблений на її підставі висновок не відповідає матеріалам справи.

- в порушення статті 79 ГПК України суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі до вирішення справи №807/217/17 адміністративним судом, предметом позовних вимог яких є визнання протиправними дій державної виконавчої служби щодо включення споруди свердловини №2-Т до акту опису й арешту майна від 21.10.2015 р. та неправомірності передачі майна організатору для реалізації майна.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.206-208, Т.2) доводи апеляційної скарги відхилено, при цьому зазначено про те, що у паспорті на свердловину чітко зазначено, що вона належить УСБ «Закарпаття». За наслідками проведених торгів проведена реалізація не надр, а експлуатаційної свердловини, на адресу УСБ «Закарпаття» надсилались рекомендованою кореспонденцією витяг із висновку про вартість майна, копії актів опису та арешту майна та повідомлено про право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту. Однак, ні позивачем, ні третьою особою не вжито жодних заходів щодо оскарження дій державного виконавця, зняття арешту з майна.

З огляду на що відділ примусового виконання рішень просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачем - 2 - ТОВ «Жайворонок Пачірта» у запереченнях на апеляційну скаргу (, а.с.209-212, Т.2) зазначає про необгрунтованість поданих апеляційних скарг, зважаючи на що просить залишити їх без задовололення, вказуючи, що на запит ДВС, Державна служба геології та надр подала паспорт свердловини № 2-Т, в якому вказано, що така належить УСБ «Закарпаття», позивач користується свердловиною на праві повного господарського відання, а тому в силу ст.219 ГК України, несе відповідальність по своїх зобов'язаннях усім майном, яке йому належить на праві господарського відання. Ні позивач, ні третя особа не звертались в порядку ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» про зняття арешту.

Відповідачем -1 ДП "Сетам" у відзиві на апеляційну скаргу (Т.2, а.с.235-244) доводи апеляційної скарги відхилив, покликаючись, що рішення місцевого господарського суду було прийнто з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також при повному дослідженнфі всіх матеріалів справи.

Торги відбулися за правилами Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.12.15 №2710/5, відповідно до п. 4 р.ІІ якого, організатор перевірку змісту заявки на відповідність вимогам законодавства не здійснює. За відповідність документів, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи державної виконавчої служби. Організатор перевіряє повноту заповнення заявки.

З інформаційного повідомлення вбачається, що ДП «Сетам», як організатором внесено повну інформацію про лот №172345, як це передбачено вцілому Розділом ІІ Порядку.

На реалізацію було виставлено не надра землі, а споруда експлуатаційної свердловини №2-Т в м.Берегово, позивач звіту про оцінку майна, як і акт опису та арешту майна не оскаржив, а тому відсутні були підстави не виставляти описане майно на торги.

Фонд Державного майна України у письмових поясненнях (а.с. 58-59, Т.3) та у відзиві (а.с 71-76, Т.3) просить задоволити апеляційну скаргу, рішення місцевого господарського суду скасувати, позов задоволити.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби у доповненні до відзиву (а.с 97, Т.3) зазначає проте, що судом першої інстанції витребувані матеріали зведеного виконавчого провадження ЗВП 43806428 від слідчого в ОВС Управління СБУ у Закарпатські області для огляду та повернуті. А тому орган ДВС в повному обсязі надати інформацію не може, а надає наявні копії документів.

Державна служба геології та надр України відзиву на апеляційну скаргу не подала, представника в судове засідання не забезпечила.

15 березня 2018 року до суду апеляційної інстанції від ГО «Всеукраїнське фізкультурно - спортивне товариство «Колос» надійшли клопотання про відкладення розгляду справи ідентичні за своїм змістом проте різними засобами зв'язку.

Крім того, 15.03.18 від позивача також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши подані клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для їх задоволення з огляду на посилання ч.2 ст.202, ст.216 ГПК України, та те, що в матеріалах справи наявні всі необхідні докази для правильного прийняття рішення у справі. Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги те, що у судових засіданнях вже було заслухано пояснення представників позивача та третьої особи 1, їх неявка в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, а необхідність витребування нових документів у суду відсутня.

Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників та прокурора обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, Рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014 року у справі №907/870/14 позов фізичної особи - підприємця Калинич Івана Івановича, м. Мукачево задоволено та стягнуто з підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничого підприємства "Учбово-виробнича база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України (Закарпатська область, м. Берегово, вул. Корятовича, 1, ) на користь фізичної особи-підприємця Калинич Івана Івановича (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) суму 904786,83грн., в тому числі 763415,45грн. заборгованості по Договору ген підряду №010711/01 від 01.07.2011р., 41161,68грн. три відсотки річних та 100209,70грн. інфляційних втрат, а також 17569грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору. На виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 20.10.2014 року у справі №907/870/14 видано наказ від 15.05.15 року.

20 травня 2015 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області відкрито виконавче провадження за №47602724, копія постанови якого надіслана сторонам виконавчого провадження листом №06-46/3408.

20 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанови про прийняття виконавчих проваджень до виконання щодо наказів господарського суду Закарпатської області від 15.05.15 №907/870/14 та №907/663/15 від 23.02.16.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем описано рухоме та нерухоме майно, в тому числі: експлуатаційну свердловину термальних вод №2-т в м.Берегово по вул.Корятовича,1 (акт опису й арешту майна від 21.10.15).

Органом ДВС 13.05.16 надіслано запит №1373/4-915 Державній службі геології та надр України щодо надання правовстановлюючих документів та технічної документації, зокрема щодо експлуатаційної свердловини термальних вод №2-т, на підставі яких надано позивачу спеціальний дозвіл №3476 від 25.10.2004 року на користування надрами.

Державною службою геології та надр України листом №9398/13/12-16 від05.05.16 надано паспорт свердловини №2-т, згідно якого така належить УСБ "Закарпаття".

06 липня 2016 року орган ДВС надіслав лист-запит Всеукраїнському фізкультурно-спортивному товариству "Колос" АПК України щодо надання правовстановлюючих документів та технічної документації, зокрема щодо експлуатаційної свердловини термальних вод №2-т в разі перебування її у його власності.

У відповідь на вказаний лист Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство "Колос" АПК України листом №287/01-5 від 14.07.16 повідомило, що описане майно , на яке накладено арешт знаходиться на балансі підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничного підприємства "Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України, м.Берегове (позивача), а власником свердловин є Державний фонд надр, який видає спеціальні дозволи на користування надрами.

18 липня 2016 року за наслідками проведеної оцінки майна державним виконавцем надіслано сторонам виконавчого провадження, в т.ч. позивачу (лист від 18.07.16 №-2095/4-915), витяг із висновку про вартість майна, а саме: експлуатаційної свердловини термальних вод №2-т в м.Берегово по вул.Корятовича,1. У підтвердження вказаного органом ДВС надано копію списку рекомендованої кореспонденції поданої в поштамт м.Ужгород, що знаходиться в м.Берегово по вул.Корятовича,1 складає 1183000,00 грн. без ПДВ. Також вказано, що майно є власністю підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничного підприємства "Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України, м.Берегове (позивача).

Інформаційне повідомлення щодо реалізації лоту № 172345 було опубліковано 20.09.2016 року о 15:14 год. в Системі електронних торгів арештованим майном, у підтвердження чого відповідачем 1 подано роздруківки з інтернет-сайту СЕТАМ

Датою проведення електронних торгів було призначено 10.10.2016 року, 9:00 год.; дата закінчення подання заявок: 12.10.2016, 21:00 год. В інформаційному повідомленні було зазначено відомості про майно, його склад, характеристика, технічний стан.. Порядок ознайомлення з майном: ознайомлення у зберігача, в будь-який будній день з 9:00 год. до 18:00 год.

Електронні торги по лоту № 172345, які було завершено 12.10.2016 року о 22:00 год. відбулись, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 204258. Переможцем за найвищою ціновою пропозицією у сумі 887250,00 грн. визнано учасника №5 - ТОВ "ЖАЙВОРОНОК-ПАЧІРТА"( відповідач 2).

Як зазначено вище, вважаючи, що електронні торги з реалізації вказаного лота відбулись з грубим порушенням закону, позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації майна, а саме: майно, на яке може бути накладено арешт в рамках виконавчого провадження повинно належати боржнику на праві власності, тоді як реалізоване майно на оскаржуваних торгах позивачу ніколи не належали на праві власності. Вказує, що свердловина являє собою отвір у ґрунтовому покриві землі, що простягається до надр і дає доступ до корисних копалин-термальних вод, право на користування якими підтверджується виключно дозволом на користування надрами та актом про надання гірничого відводу. Також, позивач посилається на те, що відповідач 3 направив заявку на реалізацію арештованого майна - споруди свердловини термальних вод №2-т в м. Берегово по вул.Корятовича,1, яка фактично не була описана та арештована, про яку відсутня інформація в акті опису та арешту майна від 21.10.15.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що підстав для задоволення апеляційних скарг немає, з огляду на наступне:

На момент проведення електронних торгів 12.10.16, питання реалізації арештованого майна врегульовано Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015р.

Порядком встановлено, що організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби; номер виконавчого провадження згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень; повне найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - для фізичних осіб - платників податків або номер і серія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 9 розділу ІІІ цього Порядку); наявність згоди стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у відповідних випадках); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна (згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби; фото- та/або відеоматеріали; електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

При цьому, положенням п.4 Порядку визначено, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Організатор перевіряє повноту заповнення заявки та разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби, який передав майно на реалізацію, про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту опису та арешту майна від 21.10.15 державним виконавцем описано рухоме майно позивача, в тому числі - експлуатаційну свердловину термальних вод №2-Т в м.Берегово, по вул.Корятовича,1.

Згідно листа Державної служби геології та надр України №9398/13/12-16 від 05.05.16 значиться, що свердловина №2 - Т належить УСБ «Закарпаття».

Позивач здійснює користування свердловини №2-Т згідно Державного акту про право користування землею від 05.07.1997, спеціального дозволу на користування надрами, наданого Державною службою геології та надр України від 25.10.2004 №3476 та технічних паспортів.

Всеукраїнське ФСТ "Колос" АПК України, листом №287/01-5 від 14.07.2016 повідомлено, що описане майно, на яке накладено арешт знаходиться на балансі ПОГЕВП "УСБ" Закарпаття", а власником свердловини є Державний фонд надр, який видає спеціальні дозволи на користування надрами. Із пояснень третьої особи - Фонду державного майна України (а.с 184-185) вбачається, що відомостей в Єдиному Державному реєстрі об'єктів державної власності споруда експлуатаційної свердловини термальних вод №2-Т в м. Берегово не обліковується.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, оспорювані об"єкти знаходяться в приватній власності ВФСТ «Колос» АПК України.

При цьому, як вбачається із матерів справи та пояснень відповідача - 1, заявка була направлена державним виконавцем на підставі отриманих паспортів свердловини організатору та містила повну інформацію щодо майна, яке підлягає реалізації. А тому, доводи позивача про порушення організатором торгів п. 4 Порядку, місцевий господарський суд обгрутовано визнав безпідставним.

Згідно ст.1 Гірничого Закону України свердловина - це циліндрична гірнича виробка, створена бурами або іншими буровими інструментами, а гірнича вирубка, у свою чергу, це порожнина у гірничому масиві після виймання корисних копалин та інших порід.

Відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-2000, затвердженого Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 р.№507, водяні свердловини віднесені до інженерних споруд.

Місцевим господарським судом вірно зазначено про те, що інженерні спорудуи є нерухомим майном, оскільки не можуть існувати без землі і має значення її місцезнаходження, а тому піждлягає державнй реєстрації.

Із пояснень Фонду Державного майна України вбачається, що свердловини №2-Т в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності не обліковується.

Покликання прокурора на те, що належність вказаного об'єкту - свердловини №2-Т до державної власності встановлено рішенням Господарськог суду Закрпатської області у справі №17/41 від 30.06.2011 і в силу статті 35 ГПК України є преюдиційним фактом і не підлягає доведенню, судом апеляційної інстанції до уваги не береться, оскільки у справі №17/41 місцевим господарським судом не встановлено факту приналежності свердловини 2-Т у м. Берегово до державної власності, а зазначено про те, що згідно технологічної схеми розробки ділянки Берегівського родовища термальних вод, розташовані водозабірні свердловини, які знаходяться на земельній ділянці, яка згідно Державного акту на право постійного користування від 05.05.1997 серії НОМЕР_2 надана в постійне користування профспілковому фізкультурно-спортивному товариству "Колос" АПК України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позивач користується свердловиною №2-Т на праві господарського відання, та в силу статті 74 ГПК України, володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать закону та цілям діяльності підприємства. Статутом позивача, нова редакція якого зареєстровано 05.04.2011, передбачено, що його власником є Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство "Колос" Агропромислового комплексу України (далі - Товариство "Колос"). Майно позивача утворюється за рахунок внесків Товариства "Колос", діяльності цього підприємства та надходжень інших ви дів, не заборонених чинним законодавством (п.61 статуту). Підприємство здійснює свою діяльність, володіє й користується належним йому майном на праві повного господарського відання (п.п. 6.3, 6.4 статуту).

Щодо доводів прокурора, що майно ВФСГ "Колос" є державною власністю і в силу Постанови Верховної Ради України від 10.04.1992 №2268-ХІІ відповідно до якої, майно та фінансові ресурси громадських організацій передано Фонду Державного майна України і що згідно постанови Верховної Ради України "Про управління майном підприємств, установ та організацій", що є у власності" від 14.02.1992, функції по управлінню державним майном була покладена на Кабінет Міністрів України, а після набрання чинності постановою ВРУ "Про Тимчасове положення про Фонд державного майна України" від 07.07.1992 - на Фонд Державного майна України судом апеляційної інстанції до уваги не беруться.

Належним способом захисту у подібних відносинах, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи, є звернення з позовом про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту відповідно до вимог статті 60 Закону України "Про виконавче провадження". Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду України (постанова у справі №813/2439/14 від 26.10.2016).

Фонд державного майна України з таким позовом до суду не звертався, як і не зверталась і третя особа-ВФСГ "Колос" АПК України.

Натомість, в суді першої інстанції під час розгляду справи, Фонд Державного майна України надав пояснення, що таке майно в Єдиному державному реєстрі об'єктів державної власності споруда свердловини №2-Т не знаходиться. А третя особа - ВФСГ «Колос» зазначила, що власником споруди є Державний фонд надр, який видає спеціальні дозволи.

Не заслуговують на увагу і доводи ВФСГ "Колос", що свердловина 2-Т є державною власністю в силу статті 4 Кодексу України Про надра, оскільки стаття 4 Кодексу про надра, встановлює, що надра є власністю народу України і надаються у користування та не надає визначення свердловини.

Натомість свердловина, як інженерна споруда, як вірно зазначено місцевим господарським судом, згідно ДК 01.8-2000, є нерухомим майном, оскільки вона не може існувати без землі та має значення і цінність у її місцезнаходженні, а тому підлягає державній реєстрації.

Як вірно встановлено судом така не зареєстрована ні за позивачем, ні за третьою особою ВФСГ "Колос" та знаходиться у господарському віданні позивача.

Належність третій особі - ВФСГ "Колос" майна, а саме будівель, які знаходяться за адресою м. Берегове вул.Корятовича,1 підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.10.2012. Однак, у вказаному свідоцтві свердловина №2-Т не значиться.

Крім того, місцевим господарським судом вірно зроблено висновок про відсутність порушених прав позивача у справі виходячи з наступного:

Як вбачається з позовної заяви, позивач вказує на те, що проведення прилюдних торгів суперечило ЦК України, Кодексу України «Про надра», а також інтересам держави, оскільки фактично за результатами торгів, відповідачем - 2 набуто право власності на надра.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до положень ч.4. ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 24.10.2012р. №6-116цс12).

Суд звертає увагу на те, що передача нереалізованого майна стягувачеві за своєю природою є правочином, що посвідчує перехід права власності на майно від однієї особи боржника, до іншої стягувача, а вартість такого майна зараховується в погашення наявної заборгованості боржника перед стягувачем.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до визначених Цивільним кодексом України норм: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2 ст.203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст.203 ЦК України); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6 ст.203 ЦК України).

Як випливає зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів №94892 від 03.07.2015р., необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших законодавчих норм при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав та законних інтересів позивача, який оспорює результат торгів. Крім того, слід зазначити, що торги визнаються недійсними лише в тих випадках, коли під час їх підготовки і проведення були допущені порушення, що могли вплинути на результати торгів (Така ж правова позиція викладена в Постановах ВГСУ від 14.08.2014р. №920/1755/13, від 17.09.2014р. №927/93/14).

Згідно з Висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року» від 01.07.2013р., зазначено, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, тобто Тимчасового порядку (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-174цс12).

Відповідно до ч. 1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тобто, суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Правова позиція Верховного Суду України викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України від 25.11.2015р. у справі № 6-1749цс15).

Разом з тим, позивачем не доведено, що відбулося порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів, внаслідок чого законні інтереси позивача порушені під час торгів.

Доводи ВФСГ "Колос" АПК України про невірне застосування і тлумачення судом ст. 331 ЦК України та невірного висновку суду, що право власності на свердловину засвідчується технічним паспортом на свердловину а в подальшому суд невірно зазначив, що така підлягає державній реєстрації, судом апеляційної інстанції відхиляються з наступного:

Місцевим господарським судом в рішенні не застосовано норму статті 331 ЦК України та не зроблено висновку про те, що технічний паспорт посвідчує право власності позивача на свердловину №2-Т. Судом на підставі встановлених обставин справи. зроблено висновок, що позивач здійснює право користування свердловиною №2-Т на підставі Державного акту про право постійного користування землею від 05.05.1997 спеціального дозволу на користування надрами, та технічних паспортів, та користується на праві повного господарського відання, виходячи з діяльності підприємства, і визнання правового режиму належності майна, визначеного Статутом позивача та норм ст. 74, 219 ГУ України.

Стосовно покликання прокурора та ВФСТ «Колос» на те, що державним виконавцем описано та арештовано свердловину, а відповідачем продано споруду свердловини №2-Т, то такі дії державного виконавця оскаржувалися до до адміністративного суду і місцевий господарський суд, всупереч ст.79 ГПК України не зупинив провадження у даній справі, апеляційна інстанції зазначає наступне:

Дії державного виконавця, які здійснені ним до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Такі дії мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними (Постанова Верховного Суду України від 26.08.14).

Судом апеляційної інстанції, ухвалою суду від 28.09.17 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі №807/217/17 предметом спору у якій є оскарження дій державного виконавця щодо передачі на реалізацію ДП «Сетам» споруди свердловини термальних вод №2-Т в м.Берегово.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.18 по справі № 876/260/18, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.12.17 по справі №807/217/17, якою позовну заяву ВФСТ «Колос» АПК України щодо оскарження дій ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у виконавчому провадженні №47602724 залишено без розгляду, апеляційну скаргу ВФСТ «Колос» залишено без задоволення, ухвалу без змін.

Інші доводи апеляційної скарги, що фактично за результатами торгів відповідач набув право власності на надра апеляційним судом спростовано вище.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, щодо необгрунтованості доводів апеляційних скарг, відсутні підстави для скасування рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.06.17 у справі №907/83/17.

Судові витрати за розгляд справи покласти на скаржників, відповідно до вимог ст.129, 282 ГПК України.

Відповідно до ст. 6 ст. 233 ГПК України складання повного тексту постанови відкладено на строк не більше десять днів. Зважаючи на те, що десятий день складання повного тексту постанови припадає на вихідний, останнім день складання повного тексту вважається наступний робочий день - 26.03.18.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області та апеляційну скаргу підприємства об'єднання громадян експлуатаційно-виробничного підприємства "Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" АПК України залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.06.2017 року у справі №907/83/17 - без змін,

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки встановлені ст.ст.288,289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.03.18

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Орищин Г.В.