КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р. Справа№ 910/15770/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 15.03.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 (повний текст складено 21.11.2017)

у справі №910/15770/17 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта»

про стягнення 21 055,39 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі, позивач або ПАТ «Київенерго») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі, відповідач або ПАТ «Укрпошта») про стягнення 21 055,39 грн. боргу за комунальні послуги з централізованого опалення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати вартості спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно умов Договору №10100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб'єктам господарювання від 30.01.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 21 055 (двадцять одну тисячу п'ятдесят п'ять) грн. 39 коп. - боргу за комунальні послуги з централізованого опалення, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у заявленому ним розмірі документально підтверджено, і в той же час ПАТ «Укрпошта» не спростовано.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 у справі №910/15770/17 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- позивачем неналежним чином виконувались умови договору в частині знімання показань будинкового засобу обліку в присутності представника відповідача (пункт 12 Договору);

- позивачем не виставлялись відповідачу рахунки на оплату по спірному Договору, не підписувались акти взаєморозрахунків;

- матеріалами справи не підтверджується факт належного виконання позивачем своїх обов'язків за Договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тарасенко К.В., Куксов В.В.

Згідно з частиною 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15770/17, розгляд справи призначено на 15.02.2018.

У зв'язку з перебуванням суддів Куксова В.В. та Тарасенко К.В. у відпустці, розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2018 №09.1-08/405/18 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 прийнято справу №910/15770/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.; розгляд справи призначено на 15.03.2018.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив у її задоволенні відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, у позові відмовити.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 30.01.2015 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі, позивач, виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» (далі, споживач, відповідач) укладено Договір №10100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб'єктам господарювання (далі, Договір), за умовами якого (пункт 1.1. Договору) Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а Споживач зобов'язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором.

Відповідач є орендарем нежитлового приміщення №1, будинку №33/1 на вул. Гарматна у м. Києві.

Згідно з пунктом 5 Договору тарифи на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. До встановлення і в разі відсутності тарифів на послугу з централізованого опалення застосовуються тарифи, встановленні в Додатку 2, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 6.1. Договору визначені тарифи на послуги на момент укладення Договору.

Відповідно до пункту 10 Договору споживач, який не має засобів обліку гарячої води, оплачує послуги з централізованого постачання гарячої води згідно з нормативами споживання гарячої води, визначеними в залежності від кількості та виду (типу) водорозбірних пристроїв, встановлених у приміщенні та графіку роботи приміщень, що

встановлено _____ годин на добу/тиждень, ____ діб на тиждень. Нормативи споживання

визначаються відповідно до умов даного договору, з урахуванням рішень органів місцевого самоврядування та інших нормативних актів, зокрема СНІП 2.04.01-85 «Внутрішній водопровід та каналізація».

Згідно з пунктом 13 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 14 Договору передбачено, що плата за послуги вноситься у безготівковій формі на рахунки підприємства:

- за нейтралізоване опалення:

№01 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», в АТ «Ощадбанк» м. Київ та Київської області, МФО 322669.

- за нейтралізоване постачання гарячої води:

№01 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», в АТ «Ощадбанк» м. Київ та Київської області, МФО 322669.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір є договором енергопостачання.

Згідно статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору позивач за періоди з 01.12.2014 по 01.05.2017 (спірний період) надав відповідачу, а відповідач прийняв комунальні послуги з централізованого опалення на суму 21 055,39 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості отриманих послуг з централізованого опалення, відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 21 055,39 грн.

Відповідачем на спростування зазначеного не надано суду доказів на підтвердження того, що ним у спірний період висувались позивачу будь-які заперечення щодо неналежності надання йому позивачем послуг згідно Договору або ж доказів на спростування того, що ним споживались послуги за Договором у визначеному позивачем розмірі.

22.08.2017 позивач направляв на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб'єктам господарювання №21/1/6062 від 18.08.2017, у якій просив відповідача сплатити заборгованість по Договору за період з 01.12.2014 по 01.05.2017 в сумі 21 055,39 грн. До вимоги позивачем було додано рахунок на оплату за централізоване опалення на вказану суму. Дана вимога була отримана відповідачем 25.08.2017, про що свідчить надане позивачем повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення.

Однак, вказана вимога позивача була залишена відповідачем без відповіді та без виконання.

Посилання скаржника на не виставлення йому позивачем рахунків на оплату послуг у спірний період не приймаються судом до уваги, оскільки пунктом 13 Договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, а система оплати послуг щомісячна, тобто платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Водночас, пунктом 14 сторонами погоджено рахунки підприємства, на які споживач повинен здійснювати платежі за спожиті за договором послуги. Отже, відповідач був обізнаний про строки виконання зобов'язань та про рахунки, на які повинна була здійснюватись така оплата.

Крім того, суд зазначає, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти та ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України; а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплатити за надані послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2009 у справі №3-3902к09.

Також, судом встановлено, що у відповідача відсутні засоби обліку гарячої води і теплової енергії, про що, зокрема, свідчить відсутність будь-яких відомостей щодо таких засобів обліку у самому Договорі, а тому посилання скаржника на пункт 12 Договору, згідно якого показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів, є безпідставними.

Розрахунок за надані позивачем послуги здійснювався останнім у відповідності до умов Договору згідно з нормативами споживання води, оскільки споживач не має засобів обліку гарячої води.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору не сплатив вартість спожитих послуг з централізованого опалення, в зв'язку з чим має заборгованість з її сплати в розмірі 21 055,39 грн.

Сплату вказаної суми заборгованості боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доведеним розмір заявлених позивачем позовних вимог та приходить до висновку, що місцевий господарський суд правомірно задовольнив їх в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 у справі №910/15770/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 у справі №910/15770/17 залишити без змін.

Матеріали справи №910/15770/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.03.2018.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх