ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 Справа № 917/2153/17

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнолія" в особі Лубенської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Магнолія" проспект Володимирський 132,Лубни,Лубенський район, Полтавська область,37500

до Селянського (фермерського) господарства "Надія" вул. Залізнична 13, Червоні пологи, Лубенський район, Полтавська область,37531

про стягнення зерна гречки 84,3 т., пшениці 41,666 т., ячменю 30 т., гороху 70 т., проса 21,226 т., кукурудзи 20 т.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, дов. № 1 від 30.01.18

від відповідача ОСОБА_2, дов. від 01.01.18

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магнолія" в особі Лубенської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Магнолія" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Надія" про стягнення зерна гречки 84,3 т, пшениці 41,666 т, ячменю 30 т, гороху 70 т, проса 21,226 т, кукурудзи 20 т. у зв'язку з невиконанням умов ОСОБА_3 №4 від 07 квітня 2005року.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання у справі на 30.01.2018.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.01.2018 відкладено підготовче засідання на 13.02.2018р.

30.01.2018 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі як сторону, що є зацікавленою і такою, що може бути відповідальною матеріально Фермерське господарство "Павільйон флори".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.02.2018 суд повернув вказане клопотання позивачу з посиланням на ч.4 ст.170 ГПК України.

13.02.2018р. відповідачем надано відзив на позов, в якому просить суд позов залишити без розгляду, посилаючись на вирішення спору, який розглядається в межах даної справи, при розгляді справи № 917/174/17.

Ознайомившись з відзивом відповідача, представник позивача надав відповідь на нього, яка залучена до матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.02.2018р. представники сторін повідомили про відсутність додаткових доказів, заяв та клопотань, передбачених ч.2 ст.182 ГПК.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.02.2018р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 22 лютого 2018 року.

21.02.2018 р. від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про відвід судді.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.02.2018 р. провадження у справі №917/2153/17 зупинено до вирішення питання про відвід.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для вирішення питання відводу справу передано судді Тимощенко О.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.02.2018 р. у задоволенні заяви позивача про відвід судді Киричука О.А. відмовлено.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано судді Киричуку О.А.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.02.2018 р. провадження у справі №917/2153/17 поновлено, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 13.03.2018 року.

В судовому засіданні 13.04.2018р. представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.04.2018р. проти позову заперечив за обґрунтуванням, наведеним у відзиві.

У судовому засіданні 13.04.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

07.04.2005 року між ТОВ Магнолія та СФГ Надія було укладено контракт№4, п.1.1. визначили, що предметом цього контракту є розміщення замовлення на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції на фьючерсній основі, що має відбуватися з проведенням попередньої оплати за майбутній врожай, який буде вирощувати ГОСПОДАРСТВО для "ЗАМОВНИКА".

П.3 контракту визначено, що загальна сума оплати за ОСОБА_3 становить 200 .000 гривен.

Згідно п.4.1. договору замовник зобов'язаний провести :

- Перше перерахування коштів протягом 2-х днів з моменту підписання Даного ОСОБА_3 , в сумі 120 .000 гривен ( сто двадцять тисяч ) гривен.

- ОСОБА_2 перерахування коштів до 10 квітня 2005 р. в сумі 80.000 ( вісімдесят тисяч) грн.

Умовами п.5.1. узгоджено, що ГОСПОДАРСТВО зобов'язується протягом року повернути ЗАМОВНИКУ сільськогосподарську продукцію (зерно) по цінах і в кількості указаних в таблиці суму попередньої оплати:

-гречки І00 тон по ціні 450грн за тону;

-пшениці 50тон по ціні 350грн.за тону;

-ячменю 30 тон по ціні З00 грн.за тону;

-гороху 70тон по ціні 400грн.за тону;

-проса 70тон по ціні 200грн.за тону;

-кукурудзи 20 тон по ціні 200грн.за тону;

-соняшник 112тон по ціні 1200грн.за тону.

П.8.1. передбачено, що даний ОСОБА_3 набуває чинності з моменту підписання його Сторонами і є дійсним до моменту його остаточного виконання.

Відповідальність сторін визначена у розділі 9 ОСОБА_3, зокрема:

- 9.1. За порушення умов Даного Контрасту винна Сторона відшкодовує завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому чинним законодавством.

- 9.2. В разі не урожаю, або загибелі сільськогосподарської культури від стихійного лиха, Господарство залишає за собою право провести розрахунок з Замовником іншим видом продукції, або перерахувати кошти за недопоставлену продукцію на розрахунковий рахунок Замовника.

- 9.5. За відмову від виконання зобов'язань по контракту в односторонньому порядку "ГОСПОДАРСТВОМ " після одержання ним повної суми попередньої оплати , або ж часткової оплати згідно п. 3., 4.1, останній несе відповідальність перед "ЗАМОВНИКОМ" в розмірі штрафу 10 % від загальної приплаченої попередньої суми . та зобов'язаний повернути попередню оплату на розрахунковий рахунок "ЗАМОВНИКА " в 10-ти денний термін після одержання згоди "ЗАМОВНИКА " на розірвання Даного ОСОБА_3 .

Відповідно до п.12.1. Умови Даного ОСОБА_3 мають однакову зобов'язувальну силу для Сторін і можуть бути змінені за взаємною згодою з обов'язковим складанням письмового документу.

10.06.2005 року сторони склали додаток до ОСОБА_3, п.1 якого передбачено, що замовник додатково вносить 50 000 грн. господарству для вирішення питань пов'язаних з виконанням робіт по вирощуванню с/г продукції.

Позивач зазначає, що згідно контракту №4 від 7 квітня 2005 року та додатку до нього від 10 червня 2005року позивач перерахував кошти в розмірі 250 000 гривень, проте відповідач 1 свої обов'язки виконав частково, передавши зерно на суму 27 368грн.70 копійок. На суму 222 631 грн. 30 копійок зерно не поставлене, кошти не повернуті, всього за даними позивача, станом на 31.12.2005року, заборгованість склала 222 631,30 грн.

За даними позивача, на даний час за даним контрактом значиться невиконання обов'язків СФГ "Надія" по поставці зернових в таких розмірах: гречки 84.3тони, пшениці 41.666тони, ячменю 30 тон, гороху 70тон, проса 21.226тон, кукурудзи 20тон. Відносно соняшнику позивач пояснив, що 03 жовтня 2007року сторонами укладено доповнення до контракту, згідно якого замість соняшнику передбачено сплату коштів.

Позивач вказує, що відповідач неодноразово просив відтермінувати строки поставки, посилаючись на тяжкий фінансовий стан.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача стягнення зерна гречки 84,3 т, пшениці 41,666 т, ячменю 30 т, гороху 70 т, проса 21,226 т, кукурудзи 20 т. у зв'язку з невиконанням умов ОСОБА_3 №4 від 07 квітня 2005року.

Відповідач, заперечуючи проти позову, просив суд позов залишити без розгляду, посилаючись на вирішення спору, який розглядається в межах даної справи, при розгляді справи № 917/174/17.

У відповіді на відзив позивач вказав, що постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/174/17 встановлено, що поставки зерна відповідачем здійснені всього на суму 27 368грн.70 копійок. Зазначене вище, на думку позивача, підтверджує правомірність його вимог.

При вирішенні спору суд приймає до уваги наступне.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від "23" серпня 2017 р. по справі № 917/174/17, яка розглядалася господарським судом Полтавської області за позовом ТОВ "Магнолія" в особі Лубенської філії до Селянського (фермерського) господарства Надія" та Фермерського господарства "Павільйон флори" про стягнення 268 521,57 грн, встановлені , зокрема, такі обставини:

- 07 квітня 2005 року між ТОВ "Магнолія" та СФГ "Надія" було укладено контракт №4, де в межах п.1.1. сторони визначили, що предметом цього контракту є розміщення замовлення на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції на фьючерсній основі, що має відбуватися з проведенням попередньої оплати за майбутній врожай, який буде вирощувати ГОСПОДАРСТВО для "ЗАМОВНИКА". Загальна сума оплати становить 200 000,00 гривень.

Умовами п.5.1. узгоджено, що ГОСПОДАРСТВО зобов'язується протягом року повернути ЗАМОВНИКУ сільськогосподарську продукцію (зерно) по цінах і в кількості указаних в таблиці суму попередньої оплати;

- 10 червня 2005 року сторони склали додаток до контракту, п.1 якого передбачено, що замовник додатково вносить 50 000,00 грн господарству для вирішення питань пов'язаних з виконанням робіт по вирощуванню с/г продукції;

- згідно контракту №4 від 7 квітня 2005 року та додатку до нього від 10 червня 2005 року позивач перерахував кошти в розмірі 250 000,00 гривень, проте перший відповідач свої обов'язки виконав частково, передавши зерно на суму 27 368,00 грн 70 копійок. На суму 222 631 грн 30 копійок зерно не поставлене, кошти не повернуті, всього за даними позивача, станом на 31 грудня 2005 року, заборгованість склала 222 631,30 грн.;

- 23 липня 2007 року сторони уклали угоду про погашення боргу № 2, в якій визначили, що заборгованість буде погашена протягом серпня 2007 року - грудня 2007 року;

- 03 жовтня 2007 року сторони склали доповнення до контракту №4 від 7 квітня 2005 року, в якому визначили, що заборгованість буде перерахована протягом 2008-2014 років.

Зокрема, до змісту даної угоди Селянське (фермерське) господарство "Надія" визнало існування боргу за контрактом від 07 квітня 2005 року в розмірі 233 762, 87 грн (розмір основного боргу та неустойка) та взяло на себе зобов'язання з її перерахування протягом 2008-2014 років по 39000,00 грн кожного року;

- шляхом укладення угоди від 03 жовтня 2007 року між сторонами відбулась зміна первісного зобов'язання з поставки продукції на нове грошове зобов'язання з щорічної виплати ТОВ "Магнолія" в особі Лубенської філії 39000,00 грн протягом 2008-2014 років.

Відтак, починаючи з 01 січня 2008 року Селянське (фермерське) господарство "Надія" мало обов'язок з перерахування ТОВ "Магнолія" в особі Лубенської філії грошових коштів в розмірі 39000,00 грн.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень Постанова Харківського апеляційного господарського суду від "23" серпня 2017 р. по справі № 917/174/17 набрала законної сили "23" серпня 2017 р.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Таким чином, факти, встановлені у Постанові Харківського апеляційного господарського суду від "23" серпня 2017 р. по справі № 917/174/17, яка набрала законної сили, не доказуються при розгляді даної справи.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що на даний час за контрактом №4 від 7 квітня 2005 року значиться невиконання обов'язків СФГ "Надія" по поставці зернових в таких розмірах: гречки 84.3тони, пшениці 41.666тони, ячменю 30 тон, гороху 70тон, проса 21.226тон, кукурудзи 20тон.

При цьому, у позові позивач не вказує на обставини, встановлені Постановою Харківського апеляційного господарського суду від "23" серпня 2017 р. по справі № 917/174/17. У запереченнях на відзив позивач лише вказав, що постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/174/17 встановлено, що поставки зерна відповідачем здійснені всього на суму 27 368грн.70 копійок.

При вирішенні даного спору судом взяті до уваги факти, встановлені Постановою Харківського апеляційного господарського суду від "23" серпня 2017 р. по справі № 917/174/17, зокрема щодо того, що шляхом укладення угоди від 03 жовтня 2007 року до контракту №4 від 7 квітня 2005 року між сторонами відбулась зміна первісного зобов'язання з поставки продукції на нове грошове зобов'язання з щорічної виплати ТОВ "Магнолія" в особі Лубенської філії 39000,00 грн протягом 2008-2014 років.

Відповідно до ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Таким чином, зобов'язання з поставки продукції за контрактом №4 від 7 квітня 2005 року припинено в зв'язку з новацією.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення зерна гречки 84,3 т, пшениці 41,666 т, ячменю 30 т, гороху 70 т, проса 21,226 т, кукурудзи 20 т. у зв'язку з невиконанням умов ОСОБА_3 №4 від 07 квітня 2005року є необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 126, 128, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 23.03.2018 року

Суддя Киричук О.А.