РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018Справа № 910/22908/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявиПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Фенікс"
доПриватного акціонерного товариства "Просто-страхування"
простягнення 4 566,82 грн.
за участю представників:

від позивача: Архипова В.О. - представник за довіреністю б/н від 26.10.2017 р.

від відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Фенікс" (далі - ПрАТ "СК "Фенікс", позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (далі - ПрАТ "Просто-страхування", відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 4 566,82 грн. за договором перестрахування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у порушення умов договору перестрахування № 3/05/2016 від 08.06.2016 р. відповідач не сплатив свою частку суми страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку, що стався 26.09.2016 р. (протікання води та пошкодження товарно-матеріальних цінностей на 1-му поверсі виробничного приміщення ЗАТ «Пекеджинг Кубань» за адресою: Російська Федерація, Краснодарський край, м. Тімашевськ, вул. Гібридна, 2, літера А).

У позові ПрАТ "СК "Фенікс" просить суд стягнути з ПрАТ "Просто-страхування" суму страхового відшкодування у розмірі 4 292,78 грн. та пеню у сумі 274,04 грн., а всього - 4 566,82 грн.

Провадження у справі за вказаним позовом було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2017 р. Згідно з ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2018 р. розгляд справи вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду або про розгляд справи у його відсутність суду не подав, причини його неявки судом визнані неповажними. У минулих судових засіданнях позов не визнав, зазначив, що подія, яка сталась у виробничному приміщенні ЗАТ «Пекеджинг Кубань» не є страховим випадком, визначеним договором перестрахування № 3/05/2016 від 08.06.2016 р., також вказав, що позивачем невірно розрахована сума страхового відшкодування, оскільки виплата здійснювалась за повне знищення майна, що суперечить наявним у матеріалах справи доказам. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 24.09.2015 р. між ТОВ Інформаційно-страхова компанія «ІСК Євро-Поліс» (страховик) та ЗАТ «Пекеджинг Кубань» (страхувальник) був укладений договір страхування майна і збитків у перериванні діяльності та страхування цивільної відповідальності № 001-078-02538/15 (далі - страхування), відповідно до якого страховик зобов'язується виплатити страхувальнику страхову виплату при настанні страхового випадку, вказаного у договорі страхування.

Також на підставі договору страхування № 001-078-02538/15 від 24.09.2015 р., 08.06.2016 р. між ТОВ «Абсолют Страхування» (страховик), ЗАТ «Пекеджинг Кубань» (страхувальник), Республіканським унітарним підприємством «Білоруська національна перестрахувальна організація» (ретроцедент) та ПрАТ "СК "Фенікс" (ретроцесіонер) був укладений договір факультативного пропорціонального квотного перестрахування СЛІП № 111-2016 (далі - договір перестрахування СЛІП).

Вказаними договорами страхування та перестрахування СЛІП здійснюється страхування майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з користуванням, володінням та распорядженням застрахованим майном, яке знаходиться за адресою: Російська Федерація, Краснодарський край, м. Тімашевськ, вул. Гібридна, 2 (п. 1.4).

Відповідно до п. 2.1.3.1 вказаних договорів страховим випадком є ушкодження, загибель та/або втрата майна в результаті раптової і непередбаченої дії води та/або іншої рідини внаслідок аварії або раптового псування водопровідних, опалювальних, каналізаційних систем, систем кондиціонування повітря, а також систем автоматичної пожежогасіння; проникнення води та/або іншої рідини з сусідніх приміщень.

Не є страховим випадком загибель або ушкодження товарів, що зберігаються на складі підвальних або у заглиблених приміщеннях на відстані менше 20 см. від поверхні підлоги (п. 2.1.3.5 договорів страхування та перестрахування СЛІП).

Відповідно до п. 5.2.3 договору страхування при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний в строк у 10 робочих днів після надання страхувальником документів, перелічених у п. 6.5 договору, скласти страховий акт. При визнанні випадку страховим - в строк 10 робочих днів здійснити страхову виплату, а при визнанні випадку нестраховим - в той же термін представити страхувальнику письмове повідомлення з детальним обгрунтуванням причин відмови.

Збиток визначається при загибелі та/або втраті майна - у розмірі дійсної вартості майна, за вирахуванням вартості залишків, придатних для реалізації або для подальшого використання. Під загибеллю майна розуміється технічна неможливість або економічна недоцільність відновлення майна, а також неможливість його використання за прямим призначенням (п.п. 6.4.1.1, 6.4.1.2 договору страхування).

Договір страхування вступає в силу з 00:00 годин 01.10.2015 р. та діє до 24:00 годин 30.09.2016 р. (п. 4.1 договору страхування).

Пунктом 15 договору перестрахування СЛІП передбачений період перестрахування майна - з 00:00 год. 27.04.2016 р. по 30.09.2016 р. (включно).

Згідно з п. 16 договору перестрахування СЛІП відповідальність ретроцесіонера (ПрАТ "СК "Фенікс") становить 94 % від страхової суми, виплаченої ретроцедентом (РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація») страховику - ТОВ «Абсолют Страхування».

Відповідно до п. 26 договору перестрахування ретроцедент повинен у разі отримання відомостей про будь-які обставини, які можуть призвести до страхового випадку, негайно проінформувати ретроцесіонера, однак, у будь-якому випадку не пізніше за 5 робочих днів з дня отримання інформації від перестрахувальника. Несвоєчасне повідомлення ретроцедентом ретроцесіонера про страховий випадок не є причиною відмови останнього в страховому відшкодуванні.

Ретроцедент зобов'язаний надати ретроцесіонеру всю інформацію, яка має відношення до страхового випадку, що є у ретроцедента. При цьому перелік такої інформації та документів не може бути більшим за перелік, передбачений Правилами страхування та договором страхування № 001-078-02538/15 від 24.09.2015 р.

Підпунктом 5 пункту 26 договору перестрахування СЛІП передбачені умови виплати перестрахувальної суми. Так, ретроцесінер зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити перестрахувальну виплату в строк, що не перевищує 15 робочих днів з моменту отримання інформації про причини і обставини страхової події та пакету документів на його врегулювання, а саме - копії страхового акту, копій документів що підтверджують виплату страхового відшкодування страховиком за договором страхування, копій документів за збитками, на підставі яких страховик прийняв рішення про виплату страхового відшкодування, рахунок ретроцедента на оплату перестрахувальної суми.

Відповідно до підпункту 7 пункту 26 договору перестрахування СЛІП ретроцесіонер зобов'язаний сплатити свою частку у відшкодуванні збитків у разі, якщо перестрахувальник /ретроцедент виплатив страхове відшкодування страховику/перестрахувальнику після закінчення періоду ретроцесії за умови, що страховий випадок стався у період страхування/перестрахування/ретроцесії.

Також встановлено, що 08.06.2016 р. між ТОВ «Абсолют Страхування» (страховик), ЗАТ «Пекеджинг Кубань» (страхувальник), РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація» (перестрахувальник), ПрАТ "СК "Фенікс" (ретроцедент) та ПрАТ "Просто-страхування" (ретроцесіонер) був укладений договір перестрахування № 3/05/2016 (далі - договір перестрахування). Відповідно до вказаного договору обов'язок перестрахування передано до відповідача (ПрАТ "Просто-страхування"), згідно з яким перестрахуванню підлягають майнові інтереси страхувальника, пов'язані з користуванням, володінням та распорядженням застрахованим майном, яке знаходиться за адресою: Російська Федерація, Краснодарський край, м. Тімашевськ, вул. Гібридна, 2 (п. 9).

Відповідно до п. 2.1.3.1 договору ретроцесії страховим випадком є ушкодження, загибель та/або втрата майна в результаті раптової і непередбаченої дії води та/або іншої рідини внаслідок аварії або раптового псування водопровідних, опалювальних, каналізаційних систем, систем кондиціонування повітря, а також систем автоматичної пожежогасіння; проникнення води та/або іншої рідини з сусідніх приміщень. Не є страховим випадком загибель або ушкодження товарів, що зберігаються на складі підвальних або у заглиблених приміщеннях на відстані менше 20 см. від поверхні підлоги (п. 2.1.3.5 договору перестрахування). Пунктом 15 договору перестрахування передбачений період перестрахування майна - з 00:00 год. 27.04.2016 р. по 30.09.2016 р. (включно).

Згідно з п. 16 договору перестрахування відповідальність ретроцесіонера (ПрАТ "Просто-страхування") становить 29,8737 % від виплаченої ПрАТ "СК "Фенікс" страхової суми РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація» за договором перестрахування СЛІП .

Відповідно до п. 26 договору ретроцесії ретроцедент зобов'язаний у разі отримання відомостей про будь-які обставини, які можуть призвести до страхового випадку, негайно проінформувати ретроцесіонера, у будь-якому випадку не пізніше за 3 робочих днів при отримання інформації від перестрахувальника.

Ретроцесіонер зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити перестрахувальну виплату в строк, що не перевищує 15 робочих днів з моменту отримання інформації про причини та обставини страхової події та пакету документів на таке врегулювання, а саме - копії страхового акту, копій документів що підтверджують виплату страхового відшкодування страховиком за договором страхування і рецедентом за договором перестрахування, копій документів за страховим випадком, на підставі яких страховик прийняв рішення про виплату страхового відшкодування, рахунок ретроцедента на виплату перестрахувальної суми.

У судовому засіданні встановлено, що 26.09.2016 р. сталась подія на 1-му поверсі застрахованого виробничого приміщення ЗАТ «Пекеджинг Кубань», що знаходиться за адресою: Російська Федерація, Краснодарський край, м. Тімашевськ, вул. Гібридна, 2, літера А, а саме - залиття гарячою водою сировини (паперу та картону для виробництва упаковки) страхувальника.

З висновку експертної організації ТОВ «Русоцінка» № У-001-081956-16-ИМ від 28.10.2015 р. вбачається, що залиття відбулось внаслідок несправності повітряного клапану системи гарячого постачання на магістралі ЗАТ «Тетра ПАК Кубань», яка проходить через цех ЗАТ «Пекеджинг Кубань»,

Судом встановлено, що 27.09.2016 р. ЗАТ «Пекеджинг Кубань» (страхувальник) звернулася до ТОВ «Абсолют Страхування» із заявою про настання страхового випадку № 3720.

Розглянувши заяву страхувальника та надані ним матеріали, ТОВ «Абсолют Страхування» визнало вищевказану подію страховим випадком. У подальшому на підставі страхового акту № У-001-081956/16/1 від 01.12.2016 р., експертного висновку ТОВ «Русоцінка» № У-001-081956-16-ИМ від 28.10.2015 р., акту визначення кількості пошкодженого картона та паперу, складеного ЗАТ «Пекеджинг Кубань» та ЗАТ «Тетра ПАК Кубань», страховик виплатив ЗАТ «Пекеджинг Кубань» суму страхового відшкодування в розмірі 305 989,12 російських рублів (з урахуванням суми безумовної франшизи за договором у сумі 200 000,00 тис. російських рублів), що підтверджується платіжним дорученням № 19662 від 05.12.2016 р.

За таких обставин, на підставі договору факультативного перестрахування № RE-034-000795/16-03/1 від 24.02.2016 р. ТОВ «Абсолют Страхування» звернулось до РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація» із заявою про відшкодування ТОВ «Абсолют Страхування» своєї частки страхової виплати від суми виплаченого страхового відшкодування (305 989,12 російських рублів), яка становить 10,94 % та складає 33 475,21 російських рублів (305 989,12 російських рублів * 10,94 %), а також частки витрат по врегулюванню страхового випадку у сумі 1 859,80 російських рублів.

У свою чергу, РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація» листами № 6-2-5/2160 від 04.10.2016 р., № 6-2-5/2717 від 12.12.2016 р. повідомила ПрАТ "СК "Фенікс" про настання страхового випадку від 26.09.2016 р. у виробничому приміщенні ЗАТ «Пекеджинг Кубань», що спричинило пошкодження сировини страхувальника, та просило позивача на підставі договору перестрахування СЛІП № 111-2016 від 08.06.2016 р. виплатити свою частку страхового відшкодування у розмірі 94,00 %, яка визначається від суми частки страхового відшкодування ретроцедента (33 475,21 російських рублів), та складає 31 466,70 російських рублів, а також сплатити частку витрат по врегулюванню страхового випадку у сумі 1 748,21 російських рублів.

Розглянувши заяву ретроцедента - РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація» та надані ним матеріали, позивач визнав подію, що сталася 26.09.2016 р. страховим випадком та на підставі договору перестрахування СЛІП № 111-2016 від 08.06.2016 р., листа РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація» № 6-2-5/2717 від 12.12.2016 р. та страхового акту № 01/12-2016 від 15.12.2016 р. виплатив останньому свою частку суми страхового відшкодування (94 % від суми частки страхового відшкодування ретроцедента) у розмірі 31 466,70 рос. рублів, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 15.12.2016 р. становило 13 613,44 грн., а також суму витрат по врегулюванню страхового випадку у сумі 1 748,21 рос. рублів, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 15.12.2016 р. становило 756,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 21 від 22.12.2016 р. та № 22 від 22.12.2016 р.

Крім того, 27.09.2016 р. ПрАТ "СК "Фенікс", керуючись договором перестрахування, повідомило ПрАТ "Просто-страхування" про настання страхового випадку, що стався 26.09.2016 у виробничому приміщенні ЗАТ «Пекеджинг Кубань». Також листом № 15 від 23.01.2017 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати частку у виплаті страхового відшкодування, розмір якої за договором перестрахування становить 29,8737 % від сплаченої ПрАТ "СК "Фенікс" частки суми страхового відшкодування ретроцеденту - РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація», що складає 4 292,78 грн. ((13 613,44 грн. + 1 748,21 грн.) = 14 369,77 грн. * 29,8737 %).

17.02.2015 р. відповідач, розглянувши подану вимогу з доданими до неї документами, електронним листом № 04-615 відмовив у виплаті своєї частки страхового відшкодування, з огляду на те, що випадок, який стався 26.09.2016 р. у приміщенні ЗАТ «Пекеджинг Кубань» не є страховим випадком у відповідності до п. 2.1.3.5 договору перестрахування, оскільки товар, який був знищений водою зберігався у підвальному приміщенні страховика на відстані менше 20 см. від підлоги. А листом № 01-1052 від 01.04.2017 р. ПрАТ "Просто-страхування" повідомило позивача, що ним не було дотримано умов типового договору страхування майна ПрАТ "Просто-страхування", зокрема п. 11.9.1, а тому підстави для сплати своєї частки страхового відшкодування у відповідача відсутні.

Не погоджуючись із такою відмовою, ПрАТ "СК "Фенікс" звернулось до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за договором ретроцесії (перестрахування) у сумі 4 292,78 грн.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Статтею 987 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перестрахування страховик, який уклав договір страхування, страхує в іншого страховика (перестраховика) ризик виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником. Страховик, який уклав договір перестрахування, залишається відповідальним перед страхувальником у повному обсязі відповідно до договору страхування.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України "Про страхування" перестрахування визначене як страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Матеріалами справи підтверджується факт настання події - протікання води та пошкодження товарно-матеріальних цінностей на 1-му поверсі виробничного приміщення ЗАТ «Пекеджинг Кубань» за адресою: Російська Федерація, Краснодарський край, м. Тімашевськ, вул. Гібридна, 2, літера А. Відповідно до висновку ТОВ «Русоцінка» № У-001-081956-16-ИМ від 28.10.2015 р. причиною залиття стала несправність повітряного клапану системи гарячого постачання на магістралі ЗАТ «Тетра ПАК Кубань», яка проходить через цех ЗАТ «Пекеджинг Кубань».

Судом встановлено, що у відповідності до договору перестрахування позивачем були надані ПрАТ "Просто-страхування" усі підтверджуючі документи за вказаним страховим випадком. Крім того, такі документи повторно були надані ретроцедентом - РУП «Білоруська національна перестрахувальна організація», що підтверджується листами ПрАТ "СК "Фенікс" № 15 від 23.01.2017 р., № 112 від 20.04.2017 р. При цьому суд враховує, що відповідно до п. 26 договору перестрахування, перелік документів по страховому випадку, не може бути більшим, ніж передбачений Правилами страхування та договором страхування № 001-078-02538/15 від 24.09.2015 р.

Відмову ПрАТ "Просто-страхування" у виплаті страхового відшкодування з огляду на те, що пошкодження товару водою відбулося у підвальному приміщенні страхувальника, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до страхового акта ТОВ «Абсолют Страхування» № У-001-081956/16/1 від 01.12.2016 р., експертного висновку ТОВ «Русоцінка» № У-001-081956-16-ИМ від 28.10.2015 р., страховий випадок (намокання товарно-матеріальних цінностей ЗАТ «Пекеджинг Кубань») стався на 1-му поверсі виробничого приміщення ЗАТ «Пекеджинг Кубань», розташованого у будівлі за адресою: м. Тимашевськ. вул. Гібридна, 2, літера А, а не у підвальному приміщенні.

Згідно з пунктом 26 договору перестрахування № 3/05/2016 від 08.06.2016 р. у цьому договорі передбачено лише декілька умов відповідно до яких, ПрАТ "Просто-страхування" має право відмовити у виплаті перестрахувальної суми, а саме - 1) несвоєчасне повідомлення ретроцедентом про настання страхового випадку без поважних причин або створення ретроцедентом перешкод у визначенні обставин у розмірі збитку; 2) ретроцедент не перерахував перестрахувального платежу у розмірі, обумовленому у даному договорі.

Однак, як вже було встановлено судом, ретроцедент - ПрАТ "СК "Фенікс" дотримався усіх умов договору перестрахування для сприяння належному виконанню ретроцесіонером (ПрАТ "Просто-страхування") своїх обов'язків за договором перестрахування та оплатив свою частку перестрахувального платежу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що настали всі підстави для ПрАТ "Просто-страхування" по сплаті своєї частки страхового відшкодування за договором перестрахування № 3/05/2016 від 08.06.2016 р. та відповідно - у відповідача виник такий обов'язок.

Щодо заперечень ПрАТ "Просто-страхування" про невірний розрахунок розміру страхового відшкодування (не були враховані залишки пошкодженого картону та паперу, які можливо використати у виробництві), то суд їх не приймає до уваги, оскільки сума вартості збитку була визначена на підставі експертного висновку ТОВ «Русоцінка» № У-001-081956-16-ИМ від 28.10.2015 р., у якому експертом надана оцінка ступеню ушкоджень товарно-матеріальних цінностей. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що такі цінності у подальшому були знищені страхувальником - ЗАТ «Пекеджинг Кубань» на підставі акту утилізації від 25.11.2016 р., тобто пошкоджені картон та папір неможливо було використовувати у подальшому виробництві.

Частиною 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Пунктом 26 договору перестрахування ретроцесінер зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити перестрахувальну виплату в строк, що не перевищує 15 робочих днів з моменту отримання інформації про причини і обставини страхової події та пакету документів на його врегулювання.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, відповідач зобов'язання з оплати своєї частки страхового відшкодування за договором перестрахування № 3/05/2016 від 08.06.2016 р. розміром 29,8737 %, що становить 4 292,78 грн., не виконав, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення страхового відшкодування є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 274,04 грн. за прострочення зобов'язання у період з 08.04.2017 р. по 08.10.2017 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 26 договору перестрахування у разі порушення однією із сторін строків виконання зобов'язання, до цієї сторони може застосовуватись пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка належить сплаті за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 274,04 грн., тобто у сумі, про яку просив позивач.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-237 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Фенікс" до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про стягнення 4 566,82 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний код 24745673) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Фенікс" (03187, м. Київ, проспект Глушкова, буд. 1, ідентифікаційний код 13525951) страхове відшкодування у сумі 4 292 (чотири тисячі двісті дев'яносто дві) грн. 78 коп., пеню у сумі 274 (двісті сімдесят чотири) грн. 04 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 березня 2018 року.

Повний текст рішення складений 19 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.