ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/2623/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді - Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сігнаєвської К.І.;

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідачів - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк"

на рішення Господарського суду Київської області

(суддя - Щоткін О.В.)

від 30.10.2017,

та постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Пашкіна С.А., судді - Калатай Н.Ф., Сітайло Л.Г.)

від 04.12.2017,

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛ ВІННЕР",

товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтехнік"

про визнання недійсним правочину

В С Т А Н О В И В:

01.09.2017 позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним правочину, вчиненого ТОВ "Ландтехнік" та ТОВ "КОЛЛ ВІННЕР" з перерахування грошових коштів з рахунку № 2600.2.03980.01 ТОВ "Ландтехнік" на рахунок № 2600.4.22026.0001 ТОВ "КОЛЛ ВІННЕР"у сумі 344 573,00 грн із призначенням платежу: "Поворотна фінансова допомога згідно договору № 1/06 про надання поворотної фінансової допомоги від 16.06.2015 року ".

Позовні вимоги обгрунтовані тим що, оскільки, 15.06.2016 ПАТ КБ "Євробанк" був віднесений до категорії проблемних, то вказаний правочин має ознаки недійсності, як такий, що не відповідає вимогам Закону України " Про банки і банківську діяльність", Інструкціям НБУ "Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку в банках України " та "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті".

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.10.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017, в задоволенні позову відмовлено.

21.12.2017 ПАТ КБ "Євробанк" подало касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Підставами для скасування судових рішень позивач зазначає порушення господарськими судами норм матеріального права - ч.4 ст.75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. 202 ЦК України, зі змісту якої випливає, що дія з перерахування коштів відповідачами з рахунку на рахунок є правочином, а також вимог Інструкцій НБУ "Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку в банках України " та "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті".

У відзивах на касаційну скаргу відповідачі зазначають, що дії з перерахування коштів з рахунку на рахунок не є правочином, а тому не можуть бути визнані недійсними на підставі норм права, що регулюють підстави визнання недійсними правочинів. Отже, рішення господарських судів про відмову у позові є законними і обгрунтованими, в зв'язку з чим просять залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судових рішень та постановлення нового рішення про задоволення позову відповідно до вимог ст. 311 ГПК України, оскільки вони грунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального права, якими врегульовано поняття правочину та випадки визнання його недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Отже, правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів:

дефекти (незаконність) змісту правочину;

дефекти (недотримання) форми;

дефекти суб'єктного складу;

дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що дія з перерахування грошових коштів з рахунку № 2600.2.03980.01 ТОВ "Ландтехнік" на рахунок № 2600.4.22026.0001 ТОВ "КОЛЛ ВІННЕР"у сумі 344 573,00 грн із призначенням платежу: "Поворотна фінансова допомога згідно договору № 1/06 про надання поворотної фінансової допомоги від 16.06.2015 року " є правочином, не грунтується на зазначеному в законі визначенні правочину, оскільки за своєю суттю є операцією з переказу коштів з одного рахунку на інший та не має всіх вказаних вище складових елементів правочину.

Відтак, до цієї операції не можуть бути застосовані норми закону, що регулюють питання недійсності правочину - ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Укладеним між відповідачами правочином, на підставі якого у них виникли цивільні права та обов'язки, є договір №1/06 про надання поворотної фінансової допомоги від 16.06.2016, за умовами якого ТОВ "Ландтехнік" надало ТОВ "КОЛЛ ВІННЕР" поворотну фінансову допомогу за рахунок власних коштів у сумі 344 573 грн.

Саме на виконання цього правочину ПАТ КБ "Євробанк" 16.06.2016 проведено, списано та зараховано грошові кошти з рахунку № 2600.2.03980.01 ТОВ "Ландтехнік" на рахунок № 2600.4.22026.0001 ТОВ "КОЛЛ ВІННЕР" у сумі 344 573,00 грн як поворотну фінансову допомогу і в цей же день проведено, списано та зараховано ці кошти з рахунку ТОВ "КОЛЛ ВІННЕР" як погашення заборгованості за договором овердрафту від 06.01.2016 № ЮЛ-01/2016-0.

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 у справі за № 910/17139/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2017 у позові ПАТ КБ "Євробанк" про визнання цього договору недійсним було відмовлено у зв'язку з його відповідністю нормам чинного законодавства і ці обставини в силу ст. 35 ГПК України (в редакції, чинній до 15.1.2017) мають преюдиціальне значення для цієї справи.

За таких обставин місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, прийшов до правильного та обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з тим, що перерахування грошових коштів - поворотної фінансової допомоги є лише дією, яка засвідчує факт належного виконання договору, у визнанні якого недійсним позивачу було відмовлено у судовому порядку. А тому підстави для визнання цієї дії недійсною за правилами визнання недійсним правочину відсутні.

Доводи касаційної скарги цього висновку суду не спростовують, оскільки не доводять наявності в оспорюваній дії всіх необхідних елементів, притаманних правочину.

Отже, рішення господарських судів постановлені з додержанням вимог матеріального і процесуального права і підстав для їх скасування та постановлення рішення про задоволення позову немає.

Оскільки в задоволенні касаційної скарги відмовлено, судові витрати, пов'язані з розглядом касаційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 30 жовтня 2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2017 року у справі за № 911/2623/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Мамалуй

І. Ткач