УХВАЛА

м. Київ

27.03.2018Справа № 910/16571/17
За позовом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до приватного акціонерного товариства "Українська міжбанківська валютна біржа"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору недійсним

та зустрічним позовом приватного акціонерного товариства "Українська міжбанківська валютна біржа"

до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору дійсним

Суддя Шкурдова Л.М.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до приватного акціонерного товариства "Українська міжбанківська валютна біржа" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання Охоронно-орендного договору № 134/96 від 23.04.1996 року недійсним з моменту його укладення та зустрічним позовом приватного акціонерного товариства "Українська міжбанківська валютна біржа" до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання Охоронно-орендного договору № 134/96 від 23.04.1996 року дійсним

Первісні позовні вимоги про визнання Охоронно-орендного договору від 23.04.96р. № 134/96 недійсним з моменту його укладення обгрунтовані тим, що 07.03.1997 Київською міською державною адміністрацією було прийнято Розпорядження № 283 про відміну Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 162 від 07.02.1996 року, на підставі якого укладено спірний договір, та вжиття заходів щодо розірвання Охоронно- орендного договору від 23.04.1996 року №134/96. Підставами для прийняття Розпорядження № 283 від 07.03.1997 позивачем за первісним позовом визначено те, що ПрАТ «УМВБ» було безпідставно звільнено від орендної плати на період проведення реставраційних робіт та що Охоронно-орендний договір від 14.05.95 року, укладений між ДІАЗ «Стародавній Київ» та ЗАТ «Київський міжнародний контрактовий ярмарок», що був орендарем будинку за адресою вул. Межигірська, 1 в м. Києві до ПрАТ «УМВБ», не був припинений належним чином. Позивач за первісним позовом також зазначає, що відповідач здійснює сплату орендної плати за меншою орендною ставкою.

Зустрічні позовні вимоги про визнання дійсним Охоронно-орендного договору від 23.04.96р. № 134/96, укладеного на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 162 від 07.02.1996 року між державним історико-культурним заповідником «Стародавній Київ» та приватним акціонерним товариством «Українська міжбанківська валютна біржа», обгрунтовані тим, що під час укладення спірного договору сторонами було дотримано вимоги чинного на той час законодавства, досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, договір виконаний сторонами, його умовами не передбачено розірвання договору на підставі розпорядження Київській міській раді (Київської міської державної адміністрації), позивач за зустрічним позовом зазначає, що він є добросовісним орендарем та користувачем будинку, звільнення позивача за зустрічним позовом від сплати орендної плати в період проведення капітального ремонту та реконструкції узгоджено сторонами, Охоронно-орендний договір від 14.05.95 року.

Від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Київській міській раді (Київської міської державної адміністрації), будь-яким іншим компетентним/уповноваженим особам передавати у володіння та/або користування повністю або частково приміщення будинку, що розташований у місті Києві по вулиці Межигірська, 1 (Контрактовий будинок); заборони Київській міській раді (Київської міської державної адміністрації), будь-яким іншим компетентним/уповноваженим особам приймати рішення та/або вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на передачу у володіння та/або користування повністю або частково приміщень будинку, що розташований у місті Києві по вулиці Межигірська, 1 (Контрактовий будинок) на час розгляду справи в Господарському суді м.Києва про визнання договору дійсним, виходячи з того, що на сьогоднішній час Київською міською радою, незважаючи на судовий розгляд спору, здійснює дії, направлені на відчуження приміщення третім особам.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивач за зустрічним позовом тривалий час є орендарем будинку, що розташований у місті Києві, вул. Межигірська,1 на підставі Охоронно-орендного договору від 23.04.1996 р. №134/96, про визнання недійсним якого заявлені первісні позовні вимоги у даній справі. В той же час, відповідачем за зустрічним позовом до результатів розгляду даної справи почали вживатися заходи щодо позбавлення ПрАТ «УМВБ» прав орендаря наступним чином. Так, до порядку денного постійної комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку внесено питання «Про проект рішення «Про питання використання нежитлового будинку №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва» (від 08.12.2017 р. № 08/231-3119/ПР), яким передбачено розірвання охоронно-орендного договору від 23.04.1996 р. №134/96 та позбавлення ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" прав орендаря будинку. Заявник зазначає, що розпорядження орендованим майном призведе до порушення прав орендаря за спірним договором, який наразі є дійсним, та унеможливить ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів орендаря (позивача за первісним позовом).

За змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів держави, територіальних громад, юридичних або фізичних осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, забезпечення позову може мати місце за наявності хоча б однієї з таких умов: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Предметом первісного позову є визнання недійсним охоронно-орендного договору від 23.04.1996р. №134/96, при цьому предметом зустрічного є визнання дійсним вказаного договору.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю

Таким чином, у даній справі вирішується питання дійсності договору як правової підстави користування позивачем за зустрічним позовом нежитловим будинком №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва.

У відповідності до п.2.1. спірного договору термін його дії становить до 22.04.2045 року.

Норми чинного законодавства передбачають, що орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Як було зазначено, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з предмету спору за зустрічним позовом у даній справі, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити ефективний захист прав позивача за зустрічним позовом, оскільки у разі передачі відповідачем за зустрічним позовом орендованого позивачем за зустрічним позовом будинку №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва будь-якій іншій особі, належні позивачу за зустрічним позовом права щодо будинку (володіння та користування) будуть порушені, при цьому захист таких прав потребуватиме оспорювання підстав передачі будинку в судовому порядку, що у свою чергу може потребувати значного періоду часу. Наведене свідчить про можливість істотного ускладнення ефективного захисту прав позивача за зустрічним позовом у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд повинен враховувати наявність підстав, які свідчать про вчинення або підготовку до вчинення стороною дій, які б могли ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, на засіданнях Київської міської ради розглядається проект рішення «Про питання використання нежитлового будинку №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва» (від 08.12.2017 р. № 08/231-3119/ПР), яким передбачено розірвання охоронно-орендного договору від 23.04.1996р. №134/96 та вказано про необхідність вчинення заходів щодо звільнення ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" нежитлового будинку №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва.

Дослідивши зміст Пояснювальної записки до вищезазначеного проекту рішення, суд зазначає, що підстави для розірвання охоронно-орендного договору від 23.04.1996р. №134/96, вказані в пояснювальній записці є аналогічними підставам, зазначеним в первісному позові про визнання недійсним договору.

Отже, обставини, вказані в Пояснювальній записці до проекту рішення Київської міської ради про розірвання охоронно-орендного договору досліджуються судом у даній справі.

Суд приходить до висновку, що факт існування проекту рішення «Про питання використання нежитлового будинку №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва» свідчить про намір відповідача за первісним позовом припинити орендні правовідносини з позивачем за зустрічним позовом. При цьому суд звертає увагу на те, що у разі припинення відповідачем за зустрічним позовом дії охоронно-орендного договору та позбавлення позивача за зустрічним позовом права оренди, будинок №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва в подальшому може бути переданий іншим особам і така передача належить саме до компетенції відповідача та залежить від прийнятих ним рішень. Відтак, на переконання суду наявні достатні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову ефективний захист прав позивача за зустрічним позовом буде значно ускладнений або неможливий.

Прийняття Київською міською радою рішення «Про питання використання нежитлового будинку №1 на вул. Межигірській у Подільському районі міста Києва» (від 08.12.2017 р. № 08/231-3119/ПР), яким передбачено розірвання спірного охоронно-орендного договору та звільнення ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" орендованої будівлі призведе до неможливості ефективного захисту прав позивача за зустрічним позовом, як орендаря будівлі, оскільки звільнення приміщення позбавить його можливості реалізації права на оренду, яке надано йому охоронно-орендним договором від 23.04.1996 р. №134/96, питання дійсності чи недійсності якого розглядається судом у даній справі.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову та вжити заходи по забезпеченню позову.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, умовою застосування зустрічного забезпечення є обґрунтована наявність можливості нанесення відповідачу за зустрічним позовом збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Враховуючи те, що зустрічний позов забезпечується шляхом заборони Київській міській раді та іншим особам передавати у володіння та/або користування повністю або частково орендоване позивачем за зустрічним позовом приміщення та приймати рішення та/або вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на передачу у володіння та/або користування зазначеної будівлі, суд не вбачає можливості завдання збитків Київській міській раді внаслідок застосування вище зазначених заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву приватного акціонерного товариства "Українська міжбанківська валютна біржа" про забезпечення позову задовольнити.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі:

- заборонити Київській міській раді (Київській міській державній адміністрації), будь-яким іншим компетентним/уповноваженим особам передавати у володіння та/або користування повністю або частково приміщення будинку, що розташований у місті Києві по вулиці Межигірська, 1 (Контрактовий будинок);

- заборонити Київській міській раді (Київській міській державній адміністрації), будь-яким іншим компетентним/уповноваженим особам приймати рішення та/або вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на передачу у володіння та/або користування повністю або частково приміщень будинку, що розташований у місті Києві по вулиці Межигірська, 1 (Контрактовий будинок).

3. Стягувачем за даною ухвалою є приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа" (04070, м.Київ, вул.Межигірська, будинок 1, ).

4. Боржником за даною ухвалою є Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) (01044, м.Київ, вул. Хрещатик, будинок 36, ).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 27.03.2018р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом трьох років з дати її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження даної ухвали не зупиняє її дії/обов'язковості до виконання.

Суддя Шкурдова Л.М.