ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018м. ДніпроСправа № 904/9978/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором купівля-продажу природного газу№884/14-БО-3 від 26.12.13р. у розмірі 174 091,81 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Саранюк В.М. дов. № 14-72 від 05.06.15р.

Відповідача - Бобров В.Ю. дов. № 115 від 26.02.18р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 174 091.81 грн., з яких: 71 257,99 грн. - пені, 12 349,01 грн. - 3 % річних та 90 484,81 грн. - індексу інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань щодо строків оплати.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Відповідачем не заперечуються, а відтак визнаються ті обставини, що Відповідач прийняв від Позивача природний газ на загальну суму 2 289 717,93 грн. та повністю розрахувався за нього. Але за неналежне виконання умов Договору, Позивачем Відповідачеві нараховано пеню, 3 % річних та інфляцію. Жодних вимог як про сплату суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми від позивача на адресу Відповідача не надходило. Відповідно до п.6.4. Договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного Покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати Продавця, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу погашається основна сума боргу. Як вбачається з доданих до позову документів Позивач порушив погоджену сторонами черговість виконання умов передбачених п.6.4. Договору, тобто грошовими коштами, які надходили від Відповідача не у третю, а другу чергу погашав основну суму боргу. Отже зазначене свідчить, що позивач фактично відмовився від реалізації свого права вимагати від Відповідача сплати суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми. Крім того, інфляція, пеня та 3 % річних нараховані неправильно, оскільки надані Позивачем розрахунки суперечать вимогам ч.5 ст. 254 ЦК України.

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру пені, оскільки він є державною госпрозрахунковою установою Міністерства оборони України, предметом діяльності якої, у тому числі, і на підставі ліцензій є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Дебіторська заборгованість Відповідача (за товари, роботи, послуги) складає: за 2014 рік - 1 345,2 тис.грн., за 2015 рік - 1 741,4 тис.грн., за 2016 рік 1 590,3 тис.грн., за 9 місяців 2017 року - 1 126,6 тис.грн. Збитки Відповідача складають: за 2014 рік 5 537,6 тис.грн., за 2015 рік - 5 679,2 тис.грн., за 2016 рік - 5 934,4 тис.грн., за 9 місяців 2017 року - 7 212,1 тис.грн. Отже, станом на 01.10.2017 року загальна сума непокритих збитків становила 7 212,1 тис. грн. Зазначене свідчить, що Відповідач не мав наміру ухилятися від виконання договірних зобов'язань щодо своєчасних розрахунків з Позивачем за спожитий природний газ, свої зобов'язання щодо оплати за отриманий природний газ згідно Договору виконав повністю. Зменшення розміру заявленої до стягнення пені сприятиме створенню належних умов. За яких Відповідач зможе не лише функціонувати, а й забезпечити закінчення поточного опалювального сезону та якісну підготовку до наступного опалювального сезону.

У відповіді на відзив, Позивач вказав, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" від 25.07.12р. №705, гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. м3, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є НАК "Нафтогаз України". Позивач був гарантованим постачальником та не міг відмовитися від постачання природного газу споживачам, а отже законодавчо зобов'язаний надавати споживачам природний газ, незалежно від свого фінансового становища, наявності чи відсутності заборгованості контрагентів. Водночас, позивач у свою чергу має обов'язок щодо своєчасного розрахунку за імпортований та закуплений природний газ. Несвоєчасність розрахунків за поставлений природний газ споживачів (у тому числі Відповідача), як наслідок - нестача коштів, тягне за собою заборгованість перед іноземними партнерами та газопостачальниками, газотранспортними підприємствами відповідно до договорів, які передбачають жорсткі санкції (штраф, пеня) за прострочення оплат, обов'язок Позивача сплатити неустойку, що спричиняє значні збитки Позивачеві. Через несвоєчасність розрахунків та заборгованість споживачів природного газу Позивач, як гарантований постачальник газу, змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками для забезпечення потреб споживачів газу . Бюджетом України та фінансовим планом Позивача, затвердженим Кабінетом Міністрів України, не передбачені фінансові можливості для кредитування споживачів природного газу. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених Позивачем втрат, завданих несвоєчасними розрахунками за газ, є стягнення з боржників пені у розмірі, передбаченому договорами. Відсутність у Позивача можливості вчасно розраховуватися за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Крім того, через несанкціонований відбір природного газу на території проведення антитерористичної операції, визначених Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення АТО" №1669 від 02.09.14р., Позивач зазнав збитків у розмірі 1 431 624 тис.грн. У зв'язку з чим просить позов задовольнити повністю.

У доповненні до відзиву, Відповідач зазначає, що ч.3 ст. ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16р. № 1730-VIII встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Станом на 13.01.15р. Відповідач остаточно розрахувався з позивачем за спожитий природний газ на загальну суму 2 289 717,93 грн., що підтверджується довідкою позивача по операціях за договором №884/14-БО-3 від 26.12.13р. Отже, сума заборгованості погашена Відповідачем до звернення Позивача до суду з даним позовом, а також у зв'язку з набранням чинності з 30.11.16р. Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16р., не може нараховуватися неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, а нараховані - підлягають списанню на підставі ч.3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16р.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.13р. сторонами укладено Договір №884/14-БО-3 купівлі-продажу природного газу (далі Договір), за п.1.1. якого Продавець (Позивач) зобов'язався передати у власність Покупцю (Відповідачеві) у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ), на умовах цього Договору.

Газ, що продається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (п.1.2. Договору).

Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключній арматурі Покупця.

Право власності на газ переходить від продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (п.3.1. Договору).

Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1. Договору).

При невиконанні Покупцем вимог, передбачених у п.6.1. Договору, Продавець має право обмежити передачу газу Покупцеві або припинити передачу газу до повного погашення заборгованості за переданий газ по цьому Договору (п.6.2. Договору).

В платіжних дорученнях Покупець повинен обов'язково зазначити номер Договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим Договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому Договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від Покупця будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором (п.6.3. Договору).

У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного Покупцем:

- у першу чергу відшкодовуються витрати Продавця, пов'язані з одержанням виконання;

- у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

- у третю чергу погашається основна сума боргу (п.6.4. Договору).

У разі невиконання Покупцем умов п. 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.7.2. Договору).

Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років (п.9.3. Договору).

Розділом 11Договору передбачено, що Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв природний газ на загальну суму 2 289 717,93 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу (від 31.01.14р. за січень на суму 386 244,39 грн., від 28.02.14р. за лютий на суму 281 431,62 грн., від 31.03.14р. за березень на суму 191 929,55 грн., від 30.04.14р. за квітень на суму 93 778,03 грн., від 31.10.14р. за жовтень на суму 132 779,76 грн., від 30.11.14р. за листопад на суму 544 852,74 грн., від 31.12.14р. за грудень на суму 658 701,84 грн. ).

За спожитий природний газ за наведений період Відповідач розраховувався несвоєчасно, останній платіж проведено 13.01.15р. (копії платіжних документів додані до матеріалів справи). Тобто, Відповідач за спожитий газ з Позивачем розрахувався з порушенням строків, встановлених п. 6.1 Договору.

Відповідно до повідомлення Департаменту економіки системи життєзабезпечення Мінрегіону, станом на 10.10.2017р. Відповідач внесений до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожитті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі Реєстр).

Оскільки Відповідач порушив умови Договору щодо строку оплати спожитого газу, Позивач, з посиланням на п. 7.2 Договору, нарахував пеню 13 132,31 грн. за період з 18.04.15р. до 11.05.14р., 19 554,27 грн. за період з 18.03.14р. до 27.11.14р., 21 122,77 грн. за період з 15.04.14р. до 15.12.14р., 10 862,84 грн. за період з 15.05.14р. до 15.12.14р., 2 852,04 грн. за період з 18.11.14р. до 15.12.14р., 3 733,77 грн. за період з 15.12.14р. до 29.12.14р.

Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував індекс інфляції - 90 484,81 грн. за період з березня по листопад 2014р., 3% річних - 2 634,93 грн. за період з 18.02.14р. до 11.05.14р., 3 536,48 грн. за період з 18.03.14р. до 27.11.14р., 3 814,81 грн. за період з 15.04.14р. до 15.12.14р., 1 657,17 грн. за період з 15.05.14р. до 15.12.14р., 305,58 грн. за період з 18.11.14р. до 15.12.14р., 400,05 грн. за період з 15.12.14р. до 29.12.14р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

30.11.16р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16 р. (далі Закон), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаеморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 2 Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Частиною 3 ст. 7 Закону передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд не приймає позицію Позивача, а погоджується із запереченнями Відповідача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Відповідач є теплогенеруючою організацією, яка виробляє з природного газу теплову енергію, транспортує та постачає її теплопостачальним організаціям, які забезпечують надання послуг з теплопостачання відповідним категоріям споживачів.

13.01.15р. Відповідач погасив борг за Договором перед Позивачем за природний газ, що підтверджується платіжними документами, копії яких додані до матеріалів справи, тобто до набрання чинності Законом. Крім того, 10.10.2017р. Відповідач внесений до Реєстру.

Беручи до уваги, що предметом спору у даній справі є стягнення пені, індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму основного боргу за спожитий у 2014 році природний газ та, з урахуванням того, що Відповідач погасив борг до набрання чинності Законом, а також внесений до Реєстру, на його погашений борг не можуть нараховуватися пеня, індекс інфляції та 3% річних, а нараховані - підлягають списанню на підставі ст. 3, ч. 3 ст. 7 Закону.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Оскільки суд відмовляє у позові, клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій не розглядається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.03.2018

Суддя С.Г. Юзіков