ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018м. ДніпроСправа № 904/9751/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Герасимова Івана Володимировича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К", м. Дружківка Донецької області

про стягнення 107 335 грн. 29 коп.

Представники:

від позивача: Білик І.Є., дов. № 702 від 14.06.2017, представник;

від відповідача: Трофимов С.О., дов. №8/к від 05.01.2018, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Герасимов Іван Володимирович звернувся до господарського суду з позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" заборгованість в розмірі 107 335 грн. 29 коп., відповідно до умов договору про надання послуг по роботам механізмів від 26.01.2016 №26/1-01/16.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2017 порушено провадження у справі та призначено її розгляд у засіданні 12.12.2017.

Ухвалою від 12.12.2017 розгляд справи відкладено на 10.01.2018, у зв'язку з необхідністю надання сторонами витребуваних судом документів та неявкою відповідача в призначене судове зсідання.

09.01.2018 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що згідно п. 5.5. договору сума договору складається із суми, вказаної в рахунках, які являються невід'ємною частиною договору, та орієнтовно складають 120 000,00 грн. в томі числі ПДВ - 20 000,00 грн. У позовній заяві позивачем зазначається, що ним було надано послуги на загальну суму 937 807,28 грн., що підтверджується актами виконаних робіт. Дане твердження позивача є порушенням п. 5.5 договору, яким сторони передбачили орієнтовну суму договору, яка була обмежена розміром у 120 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 20 000,00 грн. Таким чином, всі суми, на які посилається позивач, що перевищують суму договору у 120 000,00 грн. разом з ПДВ є такими, що виходять за межі умов договору та не можуть бути задоволені судом. Окрім іншого, згідно п. 9.1 договору вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2016. Спірні акти, про які йдеться у позовній заяві, датуються груднем 2016 - січнем 2017, тобто дані акти складені позивачем поза строком дії договору. Враховуючи вказане, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

10.01.2018 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що між сторонами було укладено три договори про надання послуг механізмами (від 26.01.2016 № 26/1-01/16, від 20.04.2016 № 20/1-04/16, від 04.05.2016 № 04/1-05/16), за якими відповідачу надані послуги у повному обсязі, що підтверджується відповідними двосторонніми актами, які надані позивачем разом із позовною заявою. Отримані послуги оплачувались відповідачем частково, за договорами від 20.04.2016 № 20/1-04/16, від 04.05.2016 № 04/1-05/16 оплати були проведені повністю, частково несплаченими залишились лише послуги, надані за договором від 26.01.2016 № 26/1-01/16. Але для розуміння порядку проведення відповідачем розрахунків, позивач надав всі акти виконаних робіт за вказаними договорами та у наданому акті звіряння наявна інформація про надання послуг та їх оплату відповідачем за трьома договорами.

10.01.2018 позивач подав до суду письмові пояснення на відзив, в яких на спростування заперечень відповідача зазначив, що згідно п. 5.5 договору сума договору складається з сум, вказаних в рахунках, які є невід'ємною частиною договору і орієнтовно складає 120 000, 00 грн. (сто двадцять тисяч грн.) в тому числі ПДВ 20 000,00 грн., тому ніяк не являється обмеженою. Будь-яких змін ціни після укладення договору не відбувалося. Ціна визначалася згідно виконаних робіт та підписаних актах здачі-приймання виконаних послуг за фактичні виконані послуги, підписаних двома сторонами договору. Щодо заперечень відповідача на рахунок строку дії спірного договору вказує, що надані відповідачем спірні акти підписані та підтверджені самим відповідачем, у вказаних актах наявне посилання на договір від 26.01.2016 № 26/1-01/16. Тобто відповідач прийняв рахунки згідно договору, підписав акти здачі прийняття робіт та визнав суму за надані послуги. Дані акти позивачу не повернуті, але як вбачається прийняті та підписані. Враховуючи викладене позивач вважає, що заперечуючи проти наявності заборгованості, яка підтверджена належними доказами, відповідач намагається уникнути відповідальності.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2018 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання відкласти на 15.02.2018

25.01.2018 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідно до п. 9.1. договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2016. Відповідач звертає увагу суду, що спірним договором автоматичне продовження строку його дії не передбачено, відповідних додаткових договорів про продовження строку його дії сторонами також не укладалося. Таким чином, спірний договір та, відповідно, зобов'язання сторін за цим договором, є припиненими за закінченням строку його дії з 31.03.2016. Отже, будь-які правовідносини, які могли виникати в подальшому між позивачем та відповідачем щодо виконання робіт або надання послуг, не можуть регулюватися умовами договору № 26/1-01/16 від 26.01.2016, та є позадоговірними правовідносинами. При цьому позивачем не надано до суду ані оригіналів, ані належним чином засвідчених копій відповідних актів, на які він посилається, як на доказ своїх позовних вимог. Відповідач також не має у своєму розпорядженні відповідних оригіналів цих письмових доказів, а наявні у відповідача та надані ним до суду копії актів, раніше отримані відповідачем від позивача, викликають обґрунтовані сумніві у їх достовірності. Зокрема в цих копіях актів не зазначено посаду та прізвище, ім'я, по-батькові посадової особи, які нібито підписала вказані акти зі сторони відповідача.

12.02.2018 на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначає, що протягом дії спірного договору відповідачу виставлялися рахунки, сторонами складались та підписувались акти здачі-приймання наданих послуг. Всього за договором було надано послуг на суму 793 808,40 грн. На цю суму було виставлено рахунки та складено акти. Деякі ати здачі-приймання робіт не було повернуто позивачеві, хоча рахунки за ними були успішно сплачені. Загальна сума, що була оплачена відповідачем склала 686 473,20 грн. Рахунки на оплату згідно актів здачі-приймання послуг за період з 30.09.2016 року по 04.01.2017 року не були оплачені. Це такі рахунки: № 30/3-09 від 30.09.2016 на суму 34 612,20 грн., № 09/1-12 від 09.12.2016 на суму 20 752,20 грн., № 19/6-12 від 19.12.2016 на суму 17 673,60 грн., № 30/1-12 від 30.12.2016 на суму 17 077,20 грн., № 26/3-12 від 26.12.2016 на суму 17 220,00 грн. Тому саме цей період являється спірним періодом по справі, за який утворилася заборгованість в сумі 107 335,20 грн. Всі ці рахунки були виставлені, відповідні акти здачі-приймання послуг на всі ці суми були направленні ТОВ «Мединський і К», але акти відповідачем не повернуті на адресу позивача, а рахунки не сплачені. Таким чином, предметом спору є заборгованість в сумі 107 335,20 грн., що утворилася за період з 30.09.2016 року по 04.01.2017 року. Саме акти здачі-приймання робіт за цей період являються спірними, та такими, що підтверджують заборгованість ТОВ «Мединський і К» перед ФОП Герасимовим Т.В. Тому вказана сума підлягає стягненню.

Також, позивач додатково повідомив, що в ході повторної звірки рахунків, платіжних доручень та виписок банку виявилося, що заборгованість становить суму в розмірі 107 335,20 грн., що менше від попередньо заявленої ціни позову на 0,09 коп. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мединський і К» на користь Фізичної особи - підприємця Герасимова Івана Володимировича суму заборгованості у розмірі 107 335,20 грн.

12.02.2018 на адресу суду надійшло клопотання позивача про витребування документів, в якому зазначено, що відповідно до умов договору розрахунки за надані послуги повинні були здійснюватися протягом 15 днів з дати, вказаної в актах здачі-приймання наданих послуг. Позивач зазначає, що предметом спору за даною справою є сума в розмірі 107 335, 20 грн., що витікає саме з актів здачі-приймання робіт, яких не вистачає в доданих до матеріалів справи. А саме: Акт № 30/3-09 від 30.09.2016; Акт № 09/1-12 від 09.12.2016; Акт № 19/6-12 від 19.12.2016; Акт 30/1-12 від 30.12.2016; Акт № 26/3-12 від 04.01.2017. Враховуючи той факт, що ці акти були підписані ФОП Герасимовим І. В. та надані для підтвердження ТОВ «Мединский і К», але повернуті не були, в наявності у позивача даних актів немає. Хоча, як вбачається з наданих відповідачем додатків до відзиву на позов, вказані акти в оригіналі все ж таки є у відповідача. Таким чином, позивач позбавлений можливості самостійно надати докази на підтвердження своїх тверджень. У зв'язку із чим позивач просить суд витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мединський і К» оригінали актів: № 30/3-09 від 30.09.2016; № 09/1-12 від 09.12.2016; № 19/6-12 від 19.12.2016; 30/1-12 від 30.12.2016; № 26/3-12 від 04.01.2017.

Клопотання позивача про витребування документів задоволено господарським судом.

12.02.2018 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивачем по закінченню надання послуг машинами і механізмами за договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 року були видані рахунки та акти здачі-приймання робіт відповідно до умов договору. Однак деякі акти не були повернуті відповідачем, а саме:

- акт № 30/3-09 від 30.09.2016;

- акт № 09/1-12 від 09.12.2016;

- акт № 19/6-12 від 19.12.2016;

- акт № 30/1-12 від 30.12.2016;

- акт № 26/3-12 від 04.01.2017. Саме ці акти підтверджують факт утворення заборгованості за вказаним договором в сумі 107 335, 20 грн. Незважаючи на неодноразові подання актів на адресу ТОВ «Мединський і К», повернуті дані акти не були. Тому, при подачі позовної заяви до суду, позивач не мав можливості надати вищевказані акти здачі-приймання послуг, як докази на підтвердження своїх тверджень та позовних вимог.

Ухвалою суду 15.02.2018 підготовче судове засідання відкладено на 05.03.2018

28.02.2018 відповідач подав до суду письмові пояснення щодо витребування оригіналів письмових доказів, в яких зазначив, що 15.02.2018 судом задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача оригіналів письмових доказів, зокрема Актів виконаних робіт за Договором № 26/1-01/16 надання послуг по роботам механізмами від 26 січня 2016 року за період з 30 вересня 2016 року до 04 січня 2017 року. Слід зазначити, що позивачем, який згідно п. 5.1. Договору є відповідальним за складання Актів, не надано до суду доказів направлення оригіналів цих Актів відповідачу. Долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву від 02 січня 2018 року копії Актів надійшли від позивача разом з претензією. Відповідач не має у своєму розпорядженні відповідних оригіналів цих письмових доказів, а наявні у відповідача та надані ним до суду копії Актів, раніше отримані відповідачем від позивача, викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності. Зокрема, в цих копіях Актів не зазначено посаду та прізвище, ім'я, по-батькові посадової особи, які нібито підписала вказані Акти зі сторони відповідача.

28.02.2018 відповідач подав до суду відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що позивачем не надано до суду оригіналів відповідних Актів, а також доказів направлення оригіналів цих Актів відповідачу. Вважає уточнені позовні вимоги недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

28.02.2018 на адресу господарського суду надійшло клопотання відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області, в задоволенні якого судом відмовлено, про що зазначено в ухвалі господарського суду від 05.03.2018.

05.03.2018р. позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що ніяких копій спірних актів разом з претензією відповідачу не направлялося, і твердження відповідача про відсутність у нього вказаних актів є абсурдним. Ці акти засвідчені печаткою та підписом відповідача і додані до відзиву на позов від 02.01.2018. Також в них зазначається посада та прізвище, ім'я, по-батькові посадової особи, що засвідчує, а саме: Ген. Директор ОСОБА_6, та ж сама особа, що і підписувала Договір № 26/1-01/16 від 26.01.2016. І цей самий підпис міститься в усіх документах між ТОВ «Мединський і К» та ФО-П Герасимовим І.В. Отже, всі заперечення відповідача необґрунтовані та направлені на уникнення відповідальності.

Також позивач подав до суду додаткові пояснення від 05.03.2018, в яких зазначив, що позивачем були надано послуги машинами і механізмами за договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 та складені спірні акти здачі-приймання робіт. Відповідно до умов Договору та згідно цих актів здачі - приймання робіт послуги надавалися спецтехнікою, а саме: Автокран «Краян» КС 557 Кр (стріла 9-27 м, 30 тонн). (АЕ 2869 ЕР). Ця спецтехніка використовувалася відповідачем в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, а саме на коксохімічному виробництві ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг. Підтвердженням цього факту є шляхові листи вантажного автомобіля з відміткою місця виконання робіт. Ці листи також є підтвердженням виконання робіт саме за спірний період: з 30 вересня 2016 року по 30 грудня 2016 року

Ухвалою від 05.03.2017 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 20.03.2018.

Ухвалою суду від 20.03.2018 розгляд справи відкладено на 26.03.2018, у зв'язку із неявкою сторін. Про дату та час наступного судового засідання сторін повідомлено телефонограмами (т. 2, а.с. 127, 128)

22.03.2018 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що позивач, визнаючи позадоговірний характер спору, у заяві про уточнення позовних вимог продовжує безпідставно посилатись на положення договору від 26.01.2016 № 26/1-01/16, що суперечить фактичним обставинам справи. Повторно наголосив про свої сумніви щодо достовірності спірних актів приймання-передачі наданих послуг, що робить їх неналежними та недопустимими доказами. Просив в позові відмовити.

У судовому засіданні 26.03.2018 представник позивача наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог; представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 між Фізичною особою-підприємцем Герасимовим Іваном Володимировичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" (замовник) було укладено договір про надання послуг по роботам механізмами №26/1-01/16 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги машинами і механізмами згідно із заявками замовника (п. 1.1. договору).

Замовник зобов'язаний: надавати виконавцю письмово або по телефону заявки на надання послуг машинами і механізмами; при необхідності забезпечити місце стоянки і охорону техніки виконавця; здійснювати заправку ДТ машин і механізмів, які надаються виконавцем, за свій рахунок, а саме автокран "Краян" КС 557 Кр (стріла 9-27 м. 30 тонн) держ. номер (АЕ 2869 ЕР), наданий виконавцем акт здачі-прийому наданих послуг підписати в протягом 5 робочих днів з дати зазначеної в актах здачі-прийому наданих послуг. Акт повинен бути підписаний протягом місяця після надання послуги (п. 2.1. договору).

Виконавець зобов'язаний надати машини і механізми, згідно із заявками замовника, в справному стані, в терміни і місця подачі, визначені замовником у відповідних заявках, а також працівників виконавця (водіїв, машиністів, трактористів) (п. 3.1. договору).

В п. 4.1. договору сторони визначили ціни на послуги, що надаються по роботах механізмів:

Найменування спецтехніки Одиниця виміру Вартість робіт в грн. без ПДВ за 1 маш.час Вартість робіт в грн. з ПДВ (20%) за 1 маш.час
Автокран "Краян" КС 557 Кр (стріла 9-27 м, 30 тонн), (АЕ 2869 ЕР) Заправка замовника маш.час 350,00 420,00

Оплата за надані за цим договором послуги здійснюється на підставі виставлених виконавцем рахунків і підписаних сторонами актах здачі-прийому наданих послуг за фактично надані послуги (п. 5.1. договору).

Оплата рахунків виконавців проводиться прямим банківським переказом протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дати, зазначеної в актах здачі-прийому наданих послуг (п. 5.2. договору).

Сума договору складається із сум, зазначених у рахунках, які є невід'ємною частиною цього договору, і орієнтовно складає 120 000, 00 грн. (сто двадцять тисяч грн. 00 коп.), в т.ч ПДВ 20% - 20 000,00 грн. (п. 5.5. договору).

За порушення умов даного договору винна сторона несе відповідальність в порядку передбаченому чинним законодавством України (п. 6.1. договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до "31" березня 2016р. (п. 9.1. договору).

Будь-які зміни або доповнення до цього договору вважаються дійсними лише за умови, що вони вчинені в письмовій формі та підписані повноважними представниками обох сторін (п. 9.5. договору).

Позивач стверджує, що на виконання умов договору надав відповідачу послуги машинами і механізмами відповідно до договору про надання послуг по роботам механізмами №26/1-01/16 від 26.01.2016 за період з 30.09.2016 по 04.01.2017 на загальну суму 107 335,20 грн., про що склав та направив для підпису відповідачу наступні акти здачі прийняття робіт (надання послуг):

- № 30/3-09 від 30.09.2016 про надання послуг на суму 34 612 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 20);

- № 09/1-12 від 09.12.2016 про надання послуг на суму 20 752 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 22);

- № 19/6-12 від 19.12.2016 про надання послуг на суму 17 673 грн. 60 коп. (т. 2 а.с. 24);

- № 30/1-12 від 30.12.2016 про надання послуг на суму 17 077 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 28);

- № 26/3-12 від 04.01.2017 про надання послуг на суму 17 220 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 26).

Господарський суд зазначає, що вказані акти підписані лише позивачем, та не містять підпису та відтиску печатки відповідача.

Позивач стверджує, що вказані вище акти здачі прийняття робіт (надання послуг) були підписані ФОП Герасимовим І.В. та надані для підписання Товариству з обмеженою відповідальністю «Мединский і К», але повернуті не були, у зв'язку із чим, у позивача відсутні підписані обома сторонами та скріплені їх печатками спірні акти здачі прийняття робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 5.1. договору оплата за надані за цим договором послуги здійснюється на підставі виставлених виконавцем рахунків і підписаних сторонами актах здачі-прийому наданих послуг за фактично надані послуги.

Оплата рахунків виконавців проводиться прямим банківським переказом протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дати, зазначеної в актах здачі-прийому наданих послуг (п. 5.2. договору).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання з оплати наданих послуг не виконав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 107 335 грн. 20 коп.

Під час судового розгляду справи відповідач подав до господарського суду відзив, до якого, серед іншого, додав копії підписаних та скріплених печатками сторін Актів здачі прийняття робіт (надання послуг):

- № 09/1-12 від 09.12.2016 про надання послуг на суму 20 752 грн. 20 коп. (т. 1 а.с. 112);

- № 19/6-12 від 19.12.2016 про надання послуг на суму 17 673 грн. 60 коп. (т. 1 а.с. 110);

- № 30/1-12 від 30.12.2016 про надання послуг на суму 17 077 грн. 20 коп. (т. 1 а.с. 111);

- № 26/3-12 від 04.01.2017 про надання послуг на суму 17 220 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 113).

Господарський суд зауважує, що вказані копії засвідчені відповідачем наступним чином: містять примітку: «згідно з оригіналом ТОВ «Мединський і К» ген. директор ОСОБА_6», містять підпис та скріплені печаткою відповідача.

Відповідач зазначає, що долучені до відзиву на позовну заяву копії актів надійшли від позивача разом з претензією. Відповідач не має у своєму розпорядженні відповідних оригіналів цих письмових доказів, а наявні у відповідача та надані ним до суду копії Актів, раніше отримані відповідачем від позивача, викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності. Зокрема, в цих копіях Актів не зазначено посаду та прізвище, ім'я, по-батькові посадової особи, які нібито підписала вказані Акти зі сторони відповідача.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

За своєю правовою природою Акти здачі прийняття робіт (надання послуг) є первинними документами, оскільки підтверджують факти підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Таким чином до оформлення актів прийому передачі застосовуються вимоги встановлені діючим законодавством.

Господарський суд вважає за доцільне зазначити, що печатки і штампи з повним найменуванням організації відповідача не знаходяться у вільному доступі, що означає, що жодний бажаючий, в тому числі й позивач, не може використати печатку підприємства відповідача у власних цілях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечує проти автентичності відтиску печатки, здійсненого на спірних Актах здачі прийняття робіт (надання послуг), а матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначеної печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

Також, як вказано вище, відповідач зазначає, що долучені до відзиву на позовну заяву копії Актів надійшли від позивача разом з претензією.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією № 13 від 04.10.2017 (т.1 а.с. 54), в якій зазначив, що станом на 05.07.2017 сума заборгованості за Договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 склала 107 335, 29 грн. У зв'язку із чим просив розглянути дану претензію та протягом одного місяця сплатити вказану заборгованість. Також зазначив, що документи, необхідні для розгляду даної претензії у відповідача є в наявності.

Господарський суд констатує, що зазначена претензія не містить переліку додатків. А з урахуванням зазначеного позивачем в претензії тексту: «Документи, необхідні для розгляду даної претензії у Вас є в наявності», суд прийшов до висновку, що жодних додатків до претензії позивачем не додавалось.

Господарський суд вважає за доцільне зазначити, що позивачем до позовної заяви, серед іншого, надано копії підписаних сторонами та скріплених їх печатками Актів здачі прийняття робіт (надання послуг) за спірним договором та за договорами № 20/1-04/16 від 20.04.2016, № 04/1-05/16 від 04.05.2016.

Позивач подав до суду додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що між ФОП Герасимовим Іванов Володимировичем та ТОВ «Мединський і К» у 2016 році було оформлено три договори про надання послуг по роботам механізмами: Договір № 26/1-01/16 від 26.01.2016; Договір № 20/1-04/16 від 20.04.2016; Договір № 04/1-05/16 від 04.05.2016. Позивач стверджує, що за даними договорами позивачем надані послуги в повному обсязі. За рахунками відповідач сплачував суми частково. За договорами № 20/1-04/16 від 20.04.2016 та № 04/1-05/16 від 04.05.2016 оплати були проведені повністю. А за договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 утворилась заборгованість. Саме тому в позовній заяві позивач посилається лише на нього. Але для чіткої ситуації проведення розрахунків та виникнення заборгованості в додатках додав всі акти здачі приймання робіт, в тому числі і акти за договорами № 20/1-04/16 від 20.04.2016 та № 04/1-05/16 від 04.05.2016.

Господарський суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи копії Актів здачі прийняття робіт (надання послуг) за спірним договором та за договорами № 20/1-04/16 від 20.04.2016, № 04/1-05/16 від 04.05.2016 зазначає, що всі наявні в матеріалах справи копії Актів здачі прийняття робіт (надання послуг), які підписані та скріплені печатками сторін, зі сторони відповідача підписані та скріплені печаткою без зазначення посади та прізвища, ім'я, по-батькові посадової особи підписанта. Також вказані копії Актів здачі прийняття робіт (надання послуг) містять декілька різних варіантів підписів зі сторони відповідача, які відрізняються одна від іншої, однак в той же час в матеріалах справи містяться докази оплати вказаних актів (окрім спірних), вказаний факт відповідачем не заперечується.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вказано вище та вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечує проти автентичності відтиску печатки, здійсненого на спірних Актах здачі прийняття робіт (надання послуг), а матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначеної печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відтиск печатки відповідача на спірних Актах здачі прийняття робіт (надання послуг), є свідченням прийняття відповідачем без заперечень наданих послуг за Актами здачі прийняття робіт (надання послуг):

- № 09/1-12 від 09.12.2016 про надання послуг на суму 20 752 грн. 20 коп.;

- № 19/6-12 від 19.12.2016 про надання послуг на суму 17 673 грн. 60 коп.;

- № 30/1-12 від 30.12.2016 про надання послуг на суму 17 077 грн. 20 коп.;

- № 26/3-12 від 04.01.2017 про надання послуг на суму 17 220 грн. 00 коп. На загальну суму 72 723 грн. 00 коп.

Стосовно Акту здачі прийняття робіт (надання послуг) № 30/3-09 від 30.09.2016 про надання послуг на суму 34 612 грн. 20 коп. господарський суд зазначає, що підписаного сторонами та скріпленого їх печатками вказаного Акту до суду не надано. Докази направлення на адресу відповідача даного Акту на підписання в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № 30/3-09 від 30.09.2016 є неналежними доказом здійснення господарської операції, а саме надання послуг на суму 34 612 грн. 20 коп. Тобто, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, недоведеними та такими що не підлягають задоволенню.

За приписами ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 9.1. договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до "31" березня 2016р.

З позовної заяви, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, вбачається що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором у розмірі 107 335,20 грн., яка утворилась за період з 30.09.2016 по 04.01.2017, тобто поза межами дії спірного договору.

Згідно з п. 9.5. договору будь-які зміни або доповнення до цього договору вважаються дійсними лише за умови, що вони вчинені в письмовій формі та підписані повноважними представниками обох сторін.

Докази укладення сторонами письмової угоди про продовження строку дії договору в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що сторонами укладено договір про надання послуг у спрощений спосіб, а підписання відповідачем та скріплення його печаткою Актів здачі прийняття робіт (надання послуг): № 09/1-12 від 09.12.2016 про надання послуг на суму 20 752 грн. 20 коп., № 19/6-12 від 19.12.2016 про надання послуг на суму 17 673 грн. 60 коп., № 30/1-12 від 30.12.2016 про надання послуг на суму 17 077 грн. 20 коп., № 26/3-12 від 04.01.2017 про надання послуг на суму 17 220 грн. 00 коп., свідчить про підтвердження прийняття до виконання зобов'язання.

Оскільки строк виконання відповідачем обов'язку щодо оплати наданих послуг не встановлений (протилежне сторонами не доведено), то відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України позивач має право вимагати його виконання у будь-який час, а відповідач повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Господарський суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією № 13 від 04.10.2017 (т.1 а.с. 54), в якій зазначив, що станом на 05.07.2017 сума заборгованості за Договором № 26/1-01/16 від 26.01.2016 склала 107 335, 29 грн. У зв'язку із чим просив розглянути дану претензію та протягом одного місяця сплатити вказану заборгованість.

Оскільки претензія № 13 від 04.10.2017 направлялася відповідачу за договором про надання послуг по роботам механізмами № 26/1-01/16 від 26.01.2016, суд позбавлений права застосувати правові наслідки направлення вказаної претензії до правовідносин, які виникли між сторонами за договором про надання послуг, укладеним між сторонами у спрощений спосіб.

Доказів звернення до відповідача із вимогою сплатити заборгованість за надані послуги відповідно до Актів здачі прийняття робіт (надання послуг): № 09/1-12 від 09.12.2016, № 19/6-12 від 19.12.2016, № 30/1-12 від 30.12.2016, № 26/3-12 від 04.01.2017 у розмірі 72 723 грн. 00 коп. позивач не надав.

Таким чином, строк виконання зобов'язання відповідача з оплати наданих послуг на суму 72 723 грн. 00 коп. вважається таким, що не настав.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 72 723 грн. 00 коп. є такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, господарський суд вважає за доцільне зазначити, що позивач не позбавлений права у встановленому чинним законодавством порядку звернутися до відповідача із претензією про сплату заборгованості, яка утворилась відповідно до Актів здачі прийняття робіт (надання послуг): № 09/1-12 від 09.12.2016, № 19/6-12 від 19.12.2016, № 30/1-12 від 30.12.2016, № 26/3-12 від 04.01.2017, та, у випадку не сплати відповідачем наявної заборгованості, у встановлений законом строк, звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів, до господарського суду.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 03.04.2018