ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/93/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185

до товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257

про стягнення 26 652,85 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Архипенко В.О. прокурор відділу за посадою;

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся в господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С» про стягнення заборгованості з орендної плати згідно договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 24.02.2017р. №1727 в розмірі 26 652,85 грн., в тому числі: 21 587,30 грн. основного боргу,

1 017,58 грн. пені (за період з 16.09.2017р. по 17.01.2018р.),

2 158,73 грн. штрафу,

1 889,24 грн. пені (нарахована на суму 16 931,20 грн. за період з 19.08.2017р. по 17.01.2018р.),

та відшкодування судових витрат.

Прокурор та представник позивача, кожен окремо, вимоги підтримали.

Направлена відповідачу ухвала про відкладення підготовчого провадження у справі повернулась на адресу суду з відміткою пошти про невручення.

Судом ухвала про проведення засідання була направлена і на адреси засновника відповідача відповідно до витягу з ЄДРПОУ. Ухвали повернуті суду з відміткою пошти про невручення повідомлень адресату.

Представник позивача повідомив, що відповідач обізнаний з вимогами до нього, але умисно не повідомляв прокурора, позивача та суд про визнання позову.

Суд вважає, що Відповідач належно був повідомлений про час і місце розгляду спору.

Відповідач свого представника в засідання повторно не направив, вимоги не заперечив. Ніяких клопотань не заявлено. Письмового відзиву не подано.

Сторони не змінили предмет чи підставу позову. Додаткових клопотань не подано.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

24.02.2017р. між ТОВ «Три-С» (орендар, відповідач у справі) та Фондом державного майна України в особі регіонального відділення Фонду державного майна України в Черкаській області (орендодавець, позивач у справі) був укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №1727 (далі Договір), відповідно до якого Орендодавець передав Орендарю, а останній прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частину нежитлових приміщень в одноповерховій адмінбудівлі загальною площею 281,07 кв.м. за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, 257, м. Черкаси, що обліковується на балансі Черкаського державного комерційного житлово-побутового підприємства «Житлосервіс». Нерухоме майно передається в оренду відповідачу з метою розміщення офісу - 31,77 кв.м., складу - 9,27 кв.м., підсобного приміщення (інше використання майна) - 11,00 кв.м., виробництва - 181,31 кв.м. та використання площ спільного користування - 47,72 кв.м.

Згідно п. 3.1 Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку жовтень 2016 року - 5546 грн. 35 коп. Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2017 року визначається орендарем самостійно. Сплата за фактичний час користування майном за період з 03.01.2017р. по 31.01.2017р. становить 5245,59 грн. за дні перебування на орендованих площах до укладення договору у лютому 2017 року (за 23 дні), та вираховується Орендарем самостійно відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.3 Договору оренди орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць

Умовами Договору оренди, зокрема пунктом 3.6, передбачено обовязок відповідача самостійно перераховувати орендну плату щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні: 70% - до Державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням обєкту оренди; 30% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктами 3.7, 3.8 Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

В пункті 3.10 Договору сторони встановили зобовязання Орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі трьох орендних плати за базовий місяць оренди - 16639,05 грн., який вносять протягом місяця після укладення Договору оренди і зараховується в рахунок орендної плати за останні місяці оренди.

В пункті 10.1. вказано, що Договір укладено строком на 2 роки і 364 дні, що діє з 24 лютого 2017 року по 22 лютого 2020 року включно.

24.02.2017р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (як Орендодавець), Черкаське державне комерційне житлово-побутове підприємство «Житлосервіс» (як Балансоутримувач), та товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИ-С» (як Орендар), склали, підписали та скріпили своїми печатками акт приймання - передавання нерухомого державного майна, згідно якого Орендар прийняв в строкове платне користування майно: частину нежитлових приміщень в одноповерховій адмінбудівлі (кімнати №№18, 23, 17, 15, 13, 12, 11, 27, 10, 9, 19, 24, 20, 21, 4 та місця спільного користування 47, 72 кв.м.) загальною площею 281,07 кв. м. за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, 257, м. Черкаси. Вартість обєкту за експертною оцінкою становить 433900 грн. (а. с. 20).

Відповідач не виконав умови Договору належним чином, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по орендній платі за період з серпня по грудень 2017 року до держбюджету в розмірі 21 587,30 грн., що стало причиною звернення прокурора та позивача до суду за захистом порушеного права державного органу та примусового стягнення боргу.

Відповідачу на суму боргу нараховані до стягнення пені та штраф.

Відповідач вимоги позивача не спростував. Доказів виконання ним зобовязання чи сплати заборгованості позивачу не надано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором оренди індивідуально визначеного майна №1727 від 24.02.2017р. (а.с 12-17) є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатного використання обєкту - частину нежитлових приміщень в одноповерховій адмінбудівлі загальною площею 281,07 кв.м. за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, 257, м. Черкаси, на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір від 24.02.2017р. №1727 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Глави 58 статей 759-797 Цивільного кодексу України, параграфу 5 глави 29 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до пункту 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В частині 1 статті 286 ГК України вказано, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Позивачем доведено і відповідачем не заперечено та не спростовано факт користування ним нерухомим майном державної власності відповідно до умов Договору і наявності простроченої заборгованості за цим Договором по орендній платі в сумі 21 587,30 грн. заборгованості по орендній платі за період з серпня по грудень 2017 року, оскільки у строки, встановлені цим Договором відповідач кошти не перерахував.

Контррозрахунок суми боргу відповідачем не надано. Будь-яких письмових претензій чи заперечень до звернення позивача з позовом і під час розгляду спору до суду відповідач не надсилав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 21 587,30 грн. заборгованості по орендній платі за період з серпня по грудень 2017 року включно підтверджено належними доказами, не спростовані та не заперечені відповідачем, тому ці вимоги є обґрунтованими і законними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

За приписом пункту 1 статті 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пунктом 3.7. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Позивач нарахував та предявив до стягнення з відповідача 1 017,58 грн. пені за прострочення сплати орендної плати за період з 16.09.2017р. по 17.01.2018р. та 1 889,24 грн. пені (нарахована на суму 16 931,20 грн. за період з 19.08.2017р. по 17.01.2018р.). Згідно розрахунку позивача пеня за прострочення сплати орендної плати розрахована окремо на кожний щомісячний платіж в межах 12-місячного строку, встановленого в пункті 3.7. Договору. Розрахунок пені виконаний вірно, підтверджений належними доказами, він не спростований та не заперечений відповідачем.

Позовна вимога про стягнення з відповідача 2 158,73 грн. штрафу, станом на січень 2018 року за порушення сплати орендної плати більше 3 місяців відповідно до пункту 3.8. договору оренди підлягає задоволенню як така, що ґрунтується на умовах Договору, відповідає праву позивача, виходячи з умови пункту 3.8 Договору. Розрахунок штрафу виконано вірно.

За таких обставин позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подав доказів належного виконання договору оренди нерухомого майна. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Суд зазначає, що здійснення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь прокуратури Черкаської області 1 762,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257, ідентифікаційний код 14199318, номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, ідентифікаційний код 21368158, номер рахунку в банку невідомий з наступним перерахуванням до державного бюджету

21 587,30 грн. основного боргу,

1 017,58 грн. пені (за період з 16.09.2017р. по 17.01.2018р.),

2 158,73 грн. штрафу,

1 889,24 грн. пені (нарахована на суму 16 931,20 грн. за період з 19.08.2017р. по 17.01.2018р.),

Стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257, ідентифікаційний код 14199318, номер рахунку в банку невідомий

на користь прокуратури Черкаської області, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, , р/р 3751 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, за кодом класифікації видатків бюджету 2800

1762,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 27.03.2018р.

Суддя Г.М. Скиба