ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018

Справа № 910/20429/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства “Укрзалізниця” в особі філії “Центр транспортної логістики” Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дортехснабсервіс”

про стягнення 75 097, 08 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство “Укрзалізниця” в особі філії “Центр транспортної логістики” Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” (далі – ПАТ “Укрзалізниця”, позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дортехснабсервіс” (далі – ТОВ “Дортехснабсервіс”, відповідач) про стягнення 75 097, 08 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг № 6449/154ЦТЛ-2017 від 21.02.2017 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах. У зв’язку з порушенням грошового зобов’язання позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 71 920,80 грн. та пеню у сумі 3 176,28 грн., а всього - 75 097, 08 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.11.2017 р. за вказаним позовом було порушене позовне провадження у справі.

Згідно з ухвалою господарського суду м. Києва від 18.01.2018 р. розгляд справи було вирішено здійснювати за правилами, встановленими новою редакцією ГПК України, що набрала чинності з 15.12.2017р., у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у строк, визначений судом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.02.2017 р. між Публічним акціонерним товариством “Укрзалізниця" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Дортехснабсервіс” (замовник) був укладений договір про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах № 6449/154ЦТЛ-2017 (далі – договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов'язується за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у власних напіввагонах.

Пунктом 2.2.5 договору передбачний обов'язок замовника здійснювати попередню оплату за послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником, у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг та забезпечувати своєчасне надходження коштів на рахунок виконавця.

Загальна ціна договору складається із суми наданих послуг, пов'язаних з організацією перевезень вантажів, вартість яких визначається сторонами у протоколі погодження договірної ціни та сплачується на умовах попередньої оплати (п.п. 3.1, 3.2, 3.4.1 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2017 р., а в частині проведення розрахунків за надані послуги – до повного їх виконання (п. 9.1 договору).

Протоколом погодження договірної ціни від 21.02.2017 р. сторони погодили плату за користування вагонами у межах України, тариф якого встановлений Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання своїх зобов'язань позивач надав відповідачу послуги з організації перевезень вантажу замовника на загальну суму 221 920,80 грн., що підтверджується вантажними накладними № 38022257 від 02.07.2017 р., № 38022562 від 02.07.2017 р.

Проте, зі свого боку зобов'язання з оплати вартості цих послуг відповідач виконав неналежним чином, оплатив надані послуги з перевезення частково – на суму 150 000,00 грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 71 920,80 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку ТОВ “Дортехснабсервіс”.

Згідно частини 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки порушення з боку ТОВ “Дортехснабсервіс” господарського зобов'язання встановлено судом та наявність заборгованості у сумі 71 920,80 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована, суд вважає, що вказана сума підлягає стягненню на користь ПАТ “Укрзалізниця”.

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 3 176,28 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з п. 4.3 договору у разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезень вантажів, замовник сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 6 місяців від дня виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок штрафних санкцій на підставі наведених приписів закону та умов договору, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 3 176,28 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “Укрзалізниця” в особі філії “Центр транспортної логістики” Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дортехснабсервіс” про стягнення 75 097, 08 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Дортехснабсервіс” (03136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, буд. 13, офіс 1004, ідентифікаційний код 40183702) на користь Публічного акціонерного товариства “Укрзалізниця” в особі філії “Центр транспортної логістики” Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) заборгованість у сумі 71 920 (сімдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн. 80 коп., пеню у сумі 3 176 (три тисячі сто сімдесят шість) грн. 28 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 19 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.