ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16.01.2018р. Справа № 5006/17/20/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В., розглянувши скаргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії на бездіяльність державного виконавця за вх.№ 32514/17 від 13.12.2017р.

по справі № 5006/17/20/2012

за позовом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії

до відповідача ОСОБА_1 комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»

про стягнення 1 023 875,01 грн., в тому числі заборгованості за спожиту активну електроенергію 932 222,70 грн., за реактивну енергію 32 168,29 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань 30 912,84 грн., 3 % річних 14 419,66 грн., суми інфляційних нарахувань 14 151,52 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника): ОСОБА_2, за довіреністю від 23.06.2017р. № 43

від відповідача (боржника): ОСОБА_3, за довіреністю від 28.12.2017р. № юр/3256

від органу ДВС: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.05.2012р. по справі № 5006/17/20/2012 позовні вимоги ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення 1 023 875,01грн., в тому числі заборгованості за спожиту активну електроенергію 932 222,70 грн., за реактивну енергію 32 168,29 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань 30 912,84 грн., 3 % річних 14 419,66 грн., суми інфляційних нарахувань 14 151,52 грн. задоволено частково. Стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 932 222,70 грн. Стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» заборгованість за спожиту реактивну електроенергію у сумі 32 168,29 грн. Розмір стягуваної суми пені зменшено до 24 730,26грн. Стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» пеню у сумі 24 730,26 грн., 3% річних у розмірі 14 419,51 грн., інфляційні нарахування у розмірі 14 151,49 грн., судовий збір у сумі 20 477,50 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05.06.2012р. на виконання вказаного рішення господарським судом видані відповідні накази, зокрема, про стягнення з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» пені у сумі 24 730,26 грн., 3% річних у розмірі 14 419,51 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 14 151,49 грн., судового збору у сумі 20 477,50 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.04.2017р. відновлено втрачену справу № 5006/17/20/2012 за позовом ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» до відповідача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення 1 023 875,01 грн., в тому числі заборгованості за спожиту активну електроенергію 932 222,70 грн., за реактивну енергію 32 168,29 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань 30 912,84 грн., 3 % річних 14 419,66 грн., суми інфляційних нарахувань 14 151,52 грн. Заяву ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» за вх. № 9470/17 від 05.04.2017р. про видачу дублікату виконавчого документа задоволено. Видано ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» дублікат наказу господарського суду Донецької області від 05.06.2012р. по справі № 5006/17/20/2012 про стягнення з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» пені у сумі 24 730,26грн., 3% річних у розмірі 14 419,51грн., інфляційних нарахувань у розмірі 14 151,49грн., судового збору у сумі 20 477,50грн.

13.12.2017р. за вх.№32514/17 господарський суд одержав скаргу в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії державного виконавця, згідно з якою ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2012р. № 5006/17/20/2012;

- зобовязати державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 надіслати Донецькій філії ДП «Регіональні електричні мережі» постанови про арешт коштів боржника в банківських та інших фінансових установах;

- зобовязати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконати всі необхідні виконавчі дії спрямовані на виконання наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2012р. №5006/17/20/2012, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5.

В обґрунтування вимог скарги позивач (скаржник) посилається на те, що державним виконавцем не проведено жодних виконавчих дій щодо виконання наказу ГСДО № 5006/17/20/2012 від 05.06.2012р. У листі органу ДВС, який наданий на запит скаржника, зазначено про виявлення 51 розрахункових рахунків боржника у різних установах банку, але жодних постанов про арешт коштів боржника, про винесення яких посилається у листі орган ДВС, на адресу скаржника не надіслано. Також у листі зазначено про виявлення 38 обєктів нерухомості боржника у різних містах Донецької області та про відсутність нерухомості боржника у м. Краматорськ, але державним виконавцем не надано доручення іншим органам ДВС щодо здійснення виконавчих дій на території, на яку поширюються їх компетенція. Крім того, державним виконавцем не здійснено та не надано доручення іншим органам ДВС щодо виявлення зареєстрованого за боржником автомототранспорту на території інших населених пунктів Донецької області, в яких розташовані структурні одиниці боржника.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. прийнято скаргу до розгляду; призначено розгляд скарги на 16.01.2018р.

Представник позивача (скаржника) у судовому засіданні 16.01.2018р. підтримав вимоги скарги, просив суд їх задовольнити, а також надав письмові пояснення за вх. № 1040/18 від 16.01.2018р., згідно з якими на даний час наказ ГСДО № 5006/17/20/2012 від 05.06.2012р. про стягнення з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» пені у сумі 24 730,26 грн., 3% річних у розмірі 14 419,51 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 14 151,49 грн., судового збору у сумі 20 477,50 грн. є невиконаним. Також, у письмових поясненнях зазначено про відсутність можливості надати до суду матеріали виконавчого провадження № 54492377, оскільки на адресу скаржника такі матеріали не надходили.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.01.2018р. усно заперечив проти задоволення вимог скарги, а також надав письмові пояснення за вх. № 1041/18 від 16.01.2018р., в яких відповідач (скаржник) посилається на своє важливе соціальне значення, на проведення антитерористичної операції у Донецькій області, що відобразилось на економічному становищі та загальному рівні життєдіяльності в регіоні, у т.ч. на рівні платежів населення за спожиту теплову енергію, на значну заборгованість споживачів за послуги з теплопостачання, на захоплення невідомими озброєними особами рухомого та нерухомого майна відповідача (боржника), а також фінансової та технічної документації підприємства, на знаходження більш, ніж 40% промислових потужностей підприємства, технічних засобів, автомобілів та інших матеріальних цінностей на не підконтрольній українській владі території. Також відповідач (боржник) зазначив про неможливість надання матеріалів виконавчого провадження у звязку із захопленням його майна.

Орган ДВС про час та місце судового засідання, призначеного на 16.01.2018р., повідомлений належним чином, але у судове засідання його представник не зявився.

У судовому засіданні 16.01.2018р. за участю представників позивача (скаржника) та відповідача оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши скаргу ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії на бездіяльність державного виконавця за вх.№ 32514/17 від 13.12.2017р. та заслухавши пояснення представників позивача (скаржника) та відповідача, суд дійшов наступних висновків.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

У п.9 ч. 1 розділу XI Перехідних положень ГПК України (в редакції ЗУ від 03.10.2017р. №2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017р.) передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вище встановлено судом, на виконання рішення ГСДО від 21.05.2012р. по справі № 5006/17/20/2012, 05.06.2012р. господарським судом виданий наказ про стягнення з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» пені у сумі 24 730,26 грн., 3% річних у розмірі 14 419,51 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 14 151,49 грн., судового збору у сумі 20 477,50 грн.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в т.ч: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Судом встановлено, що 11.08.2017р. державним виконавцем Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження № 54492377 з примусового виконання наказу ГСДО від 05.06.2012р. № 5006/17/20/2012, про що винесено відповідну постанову.

У ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ встановлено такі засади виконавчого провадження: верховенства права; обовязковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість, неупередженість та обєктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно зі ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

За приписами ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

У ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ встановлено, що виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів.

Органи доходів і зборів зобовязані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

У ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через пять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обовязковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання установам Національного банку України, які зобовязані прийняти їх на безоплатній основі. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.п. 11, 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій за дорученням державного виконавця.

В дорученні зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, імя та по батькові державного виконавця, який надає доручення; номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа, а у разі зведеного виконавчого провадження - прізвище, імя та по батькові боржника - фізичної особи, повне найменування боржника - юридичної особи та дата об'єднання виконавчих проваджень у зведене; обставини, які обумовили проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна (клопотання стягувача, відповіді на запити державного виконавця тощо); інформація, яку необхідно перевірити (найменування майна, яке необхідно описати та арештувати); адреса, за якою слід провести перевірку (здійснити опис та арешт майна); інші необхідні відомості, які можуть сприяти перевірці. Доручення підписується державним виконавцем та погоджується начальником органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Орган державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки (здійснення опису та арешту майна), зобовязаний вчинити дії за дорученням у строк до десяти робочих днів з моменту надходження його до органу державної виконавчої служби. За результатами проведених дій складається відповідний процесуальний документ, що надсилається державному виконавцю, який надав доручення.

Державний виконавець може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі якщо: стало відомо про зміну місця проживання чи місцезнаходження боржника; з'ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для повного задоволення вимог стягувача та майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби; боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць. Про проведення державним виконавцем виконавчих дій орган державної виконавчої служби зобовязаний повідомити орган державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій.

У повідомленні про вчинення виконавчих дій зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, імя та по батькові державного виконавця, яким будуть проводитись виконавчі дії; номер виконавчого провадження; дата, час та місце проведення виконавчих дій; виконавчі дії.

Згідно зі ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.

На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного звязку, електронною поштою або з використанням інших засобів звязку.

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного звязку, електронною поштою або з використанням інших засобів звязку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

З листа Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області № 14.13-16547/56238, який наданий у відповідь на лист позивача (скаржника) від 19.10.2017р. № 04/2073 про хід виконавчого провадження, вбачається, що з метою примусового виконання наказу ГСДО від 05.06.2012р. № 5006/17/20/2012 державним виконавцем здійснені запити до обліково реєстраційних установ та виявлено 51 розрахунковий рахунок боржника в різних установах банку; виявлено 38 обєктів нерухомості боржника у різних містах Донецької області; встановлено відсутність нерухомості боржника у м. Краматорськ та автотранспорту боржника. Також державним виконавцем здійснено вихід за адресою м. Краматорськ, пров. Земляний,2 та встановлено знаходження за вказаною адресою ВО «Краматорськміжрайтепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Водночас, у листі зазначено про неодноразове винесення постанов про арешт коштів боржника та про відсутність відповідей на них, а також про повторне винесення таких постанов.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Жодних доказів, що підтверджують вчинення державним виконавцем виконавчих дій, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» (в т.ч. доказів, що підтверджують направлення на адресу позивача (скаржника) копій постанов про арешт коштів боржника в порядку ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»), та які зазначені у листі Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області № 14.13-16547/56238, матеріали справи не містять. При цьому, ухвалою суду від 14.12.2017р. зобовязано орган ДВС надати до суду належним чином засвідчені копії ВП № 54492377, але вимоги суду органом ДВС не виконані.

Згідно з довідкою від 11.01.2018р. № 04/47, яка підписана директором та заступником головного бухгалтера ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії, станом на 10.01.2018р. залишок заборгованості ОКП «Донецьктеплокомуненерго» перед ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії за наказом ГСДО № 5006/17/20/2012 від 05.06.2012р. становить 73 778,76 грн., з яких: 24 730,26 грн. пеня, 14 419,51 грн. 3% річних, 14 151,49 грн. інфляційні нарахування, 20 447,50 грн. судовий збір.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

У ч.ч.2,4 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р., «Савіцький проти України» від 26.07.2012р. право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевстановлені обставини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги, а отже і про визнання неправомірною бездіяльність Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2012р. № 5006/17/20/2012 та про зобовязання Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконати всі необхідні виконавчі дії спрямовані на виконання наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2012р. №5006/17/20/2012, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5.

Водночас, з огляду на такі висновки суду, а також враховуючи те, що виконавче провадження є сукупністю дій, спрямованих на примусове виконання рішень, та включає у себе в т.ч. виконання покладеного законом на державного виконавця обовязку щодо направлення на адресу позивача (скаржника) постанов про арешт коштів боржника, вимоги скарги про зобовязання державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 надіслати Донецькій філії ДП «Регіональні електричні мережі» постанови про арешт коштів боржника в банківських та інших фінансових установах, є передчасними та підлягають відхиленню.

Посилання відповідача, викладені у письмових поясненнях за вх. № 1041/18 від 16.01.2018р., щодо важливого соціального значення відповідача, щодо важкого фінансового становища відповідача, щодо проведення антитерористичної операції та настання повязаних з цим негативних наслідків, не прийняті господарським судом, оскільки такі обставини не є підставою для невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 234, 340-343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії на бездіяльність державного виконавця за вх.№ 32514/17 від 13.12.2017р. задовольнити частково.

2.Визнати неправомірною бездіяльність Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при виконанні наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2012р. № 5006/17/20/2012.

3. Зобовязати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконати всі необхідні виконавчі дії спрямовані на виконання наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.06.2012р. №5006/17/20/2012, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5.

4. В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає чинності 16.01.2018р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повну ухвалу складено 22.01.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва