РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2018Справа № 910/556/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ"

до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА"

про стягнення 13 250,22 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Чайковська Л. Б. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" (відповідач) про стягнення 13 250,22 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" на підставі договору № CNH0CPS-1612P4 від 02.02.2016 добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу Renаult, державний номерний знак НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування у розмірі 13 250,22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/556/18 та призначено підготовче засідання у справі на 20.02.2018.

01.02.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечив. В заперечення позовних вимог посилається на те, що ПАТ "HACK "ОРАНТА" було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 43 490,53 грн. на підставі Акту №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) Автосервіс "Восток", страхового акту №ОЦВ-Р-16-5357/1 від 31.07.2017 та розрахунку страхового відшкодування. Страхове відшкодування було виплачено відповідачем з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, що складає 0,57, що встановлені Звітом №114674/07/16 від 20.07.2016. За таких обставин, відповідач стверджує, що оскільки позивачу було повністю відшкодовано вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, то у відповідача відсутній обов'язок з відшкодування вартості коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Skoda Octavia державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

05.02.2018 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

14.02.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/556/18 до судового розгляду по суті на 13.03.2018.

23.02.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Представник позивача у судове засідання 13.03.2018 не з'явився, проте у відповіді на відзив позивачем заявлено про розгляд справи без участі представника позивача. Також про розгляд справи позивач був належним чином повідомлений ухвалою суду від 20.02.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №023.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.03.2018 надав пояснення по суті своїх заперечень, проти позову заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 13.03.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки №96261572 про дорожньо-транспортну пригоду, 07.07.2016 по Набережному шосе в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Skoda Octavia державний реєстраційний номер НОМЕР_2, Renаult державний реєстраційний номер НОМЕР_1, Acura державний номерний знак НОМЕР_3, Seat Leon державний номерний знак НОМЕР_4/

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 2 вересня 2016 року у справі №757/40159/16-п встановлено, що ДТП відбулося внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 13.1. Правил дорожнього руху України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, на підставі договору №CNH0CPS-1612P4 добровільного страхування наземного транспорту від 02.02.2016, укладеного з ТОВ "Автокредит плюс" (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 були застраховані у позивача.

У відповідності до Звіту №114674/07/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 20.07.2016, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням фізичного зносу становить 56740,75 грн.

Згідно із рахунком на оплату №ОЛ 0006236 від 21.07.2016, Актом №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.07.2016 вартість ремонтних робіт автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 становить 56740,75 грн.

Позивачем затверджено страховий акт №И-6949340 від 28.07.2016 відповідно до якого визначено розмір страхового відшкодування та вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 56740,75 грн.

На підставі страхового акта позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 56740,75 грн. (шляхом перерахування на користь ТОВ "Автокредит плюс"), що підтверджується платіжним дорученням № 2944 від 29.07.2016.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Renаult державний номерний знак НОМЕР_1 з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9042632, (термін дії з 31.05.2016 по 30.05.2017).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом Renаult державний номерний знак НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача, позивач звернувся до відповідача із претензією вих. №14-07/02-10 від 14.07.2017 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Відповідач відповідно до платіжного доручення №38041 від 01.08.2017 сплатив на користь позивача 43490,53 грн. з призначенням платежу страхове відшкодування регресної вимоги №И-6949340 від 14.07.2017.

Оскільки відповідачем було частково сплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 43490,53 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача частини невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 13250,22 грн. (56740,75 грн. - 43490,53 грн.).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору №CNH0CPS-1612P4 добровільного страхування наземного транспорту від 02.02.2016, внаслідок настання 07.07.2016 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5740,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2944 від 29.07.2016.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Полісом №АІ/9042632 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100000,00 грн., франшиза за даним полісом 0,00 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Renаult державний номерний знак НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу засобів №АІ/9042632 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження транспортного засобу автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача.

Згідно із п. 15.5. договору №CNH0CPS-1612P4 добровільного страхування наземного транспорту від 02.02.2016, розмір завданих збитків визначається на підставі експертної оцінки розміру збитку (кошторису вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу) з урахуванням документів, наданих страхувальником (вигодонабувачем), а також документів, наданих страхувальником самостійно.

Розмір страхового відшкодування в розмірі 56740,75 грн., що виплачений по договору №CNH0CPS-1612P4 добровільного страхування наземного транспорту від 02.02.2016, згідно із платіжним дорученням №2944 від 29.07.2016, визначений позивачем у відповідності до визначеної у Звіті №114674/07/16 від 20.06.2016 вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням фізичного зносу.

Як встановлено судом вище, коефіцієнт фізичного зносу (Ез = 0,57) було розраховано у Звіті №114674/07/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 20.07.2016, складеного на замовлення позивача.

Відповідач застосував даний коефіцієнт фізичного зносу до вартості запасних частин, зазначених в Акті №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.07.2016 та сплатив на користь позивача 43490,53 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №38041 від 01.08.2017.

Як визначено в пункті 1.6 затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Згідно із п. 8.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Відповідно до п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, для визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження у разі, зокрема, якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови, що С вр ? С,

С врз + ВТВ ? С

С врз = С р + С м + С с х (1- Ез),

де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ВТВ - величина втрати товарної вартості;

Згідно із п. 7.36 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон'юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою Ссз= Ц с х (1- Ез), де:

Ссз - вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, грн..;

Ц с - ціна нової складової частини, грн.;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Наведені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові 01 лютого 2018 року по справі №910/22886/16.

При цьому, Звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Отже, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, зобов'язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не Звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

З урахуванням наведеного, розрахунок суми страхового відшкодування, яке відповідач має відшкодувати позивачу слід здійснювати за фактичними витратами на ремонт автомобіля згідно із Актом №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.07.2016.

Вартість деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 9995,57 грн. (23245,50 грн. х (1-0,57).

Враховуючи вартість робіт та матеріалів визначену в Акті №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.07.2016 та визначену вартість замінюваних деталей з урахуванням фізичного зносу, судом встановлено, що вартість ремонтних робіт з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 43490,53 грн.

Водночас, позивач стверджує про те, що в Акті №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.07.2016 зазначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Однак, зі змісту Акту №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.07.2016 не вбачається, що вартість замінених деталей у вказаному акті зазначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Будь-які посилання на Звіт №114674/07/16 від 20.06.2016 в Акті №6236 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 21.07.2016, також відсутні.

З наведеного можна дійти висновку, що всі зазначені в Акті замінені запасні частини вказані з урахуванням повної вартості товару.

Таким чином, за висновками суду відповідачем було правомірно здійснено розрахунок вартості запасних частин, що були замінені під час ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 та здійснено оплату на користь позивача 43490,53 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №38041 від 01.08.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заперечень відповідача в частині відшкодування відповідачем позивачу суми страхового відшкодування у розмірі 13250,22 грн. (56740,75 грн. - 43490,53 грн.).

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки відповідачем було відшкодовано вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у сумі 43490,53 грн., вважаємо, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 13 250,22 грн. не підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст рішення складено та підписано: 22.03.2018.

Суддя С.О. Турчин