ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2018 р. Справа № 914/3362/16

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Козак І.Б.

Суддя Манюк П.Т.

при секретарі Думин В.Я.

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни, Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна,

про відстрочку виконання рішення суду від 06.12.2017 р.

у справі № 914/3362/16

за позовом: Національного університету "Львівська політехніка", м.Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни, Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна,

про стягнення 38 844,12 грн.

За участю представників:

Від відповідача (заявника): не з'явився;

Від позивача (стягувача): Кордюк М.М.- представник;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.12.2017 р. у справі № 914/3362/16 позов Національного університету "Львівська політехніка" задоволено повністю, вирішено стягнути з Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Національного університету "Львівська політехніка" (79013, м.Львів, вул. Степана Бандери,12, ) -38844,12 грн та 1600,00 грн. судового збору.

20.03.2018 р. на адресу суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни про відстрочку виконання судового рішення від 06.12.2017 р. у справі № 914/3362/16( зв вх.. № 766/18 від 20.03.2018 р.)

Заява обґрунтована тим, що Фізична особа-підприємець Кос Леся Миколаївна перебуває важкому фінансовому становищі, що вбачається із податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та просить суд відстрочити судове рішення,

Ухвалою суду від 20.03.2018 року розгляд заяви призначено на 28.03.2018 р.

В судове засідання 28.03.2018 р. з'явився представник позивача (стягувача), через канцелярію суду подав відзив на заяву про відстрочку виконання рішення суду, де зазначив, розстрочка виконання судового рішення може застосовуватися лише у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а ФОП Кос Лесею Миколаївною не доведено належним та допустимими доказами реального існування таких обставин, зокрема її важкого фінансового становища, на яке вона посилається у своїй заяві, так як додана Податкова декларація платника єдиного внеску - ФОП підтверджує отримання нею у 2017 р. досить значної суми грошових коштів від здійснення господарської діяльності, якої цілком достатньо для виконання рішення суду, тому просить суд відмовити у задоволені заяви.

Представник відповідача (заявника) в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

Відповідно до п.п.1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. При цьому, відповідно до частин 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Отже, в основу ухвали про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами норм Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, відстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів та обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Заявником в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/3362/16 подано лише податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2017 рік. Проте заявником не надано суду жодних доказів часткового виконання чи вжиття будь-яких заходів для виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2017 р. у справі № 914/3362/16.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником не подано доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, тому в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення слід відмовити, оскільки посилання заявника на важке матеріальне становище не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, - суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни про відстрочку виконання судового рішення від 06.12.2017 р. у справі № 914/3362/16 - відмовити.

Головуючий суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Козак І.Б.

Суддя Манюк П.Т.