донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.03.2018 справа №913/388/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (судді-доповідача): суддів при секретарі судового засідання: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: не зявився; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк, Луганська область
на ухвалу господарського суду Луганської області
від 15.02.2018
у справі № 913/388/17 (суддя Зюбанова Н.М.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизація ОСОБА_5", м. Маріуполь, Донецька область
до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення 8 070 255 грн. 73 коп.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.06.2017 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизація ОСОБА_5", м. Маріуполь, Донецька область (Позивач) до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк, Луганська область (Відповідач) задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 3 897 530 грн. 51 коп. боргу, 1 452 146 грн. 53 коп. інфляційних втрат, 198 681 грн. 60 коп. 3% річних, 306 841 грн. 83 коп. пені та 87 828 грн. 00 коп. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення було видано відповідний судовий наказ від 07.07.2017.

Відповідач 06.02.2018 звернувся до суду з заявою від 02.02.2018 б/н про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.06.2017 по справі № 913/388/17 на один рік з дня ухвалення судового рішення до 21.06.2018.

В обґрунтування цієї заяви Відповідач серед іншого посилався на скрутне фінансове становище, що на його думку є причиною неможливості на даний час виконати рішення суду. Звернув увагу суду на наявність збитків підприємства за 9 місяців 2017 року в розмірі 2 241 772 тис.грн. та 41 226 тис.грн. заборгованості з оплати праці, у зв'язку з чим підприємство не має змоги, а саме достатньої кількості грошових коштів, для погашення кредиторської заборгованості.

Крім того, в якості доказів неможливості виконання рішення суду Відповідач надав суду копії Звітів про фінансовий стан на 30.09.2017 та за 9 місяців 2017 року.

Також Відповідач зауважив щодо специфіки діяльності підприємства та території на якій вона проводиться, вказав на наявність форс-мажорних обставин, існування яких значно вплинуло на можливість виконання своїх зобов'язань, зокрема, захоплення будівлі та майна заявника в грудні 2017 року невстановленими особами, що порушує майнові права підприємства щодо вільного користування та розпорядження своєю власністю та робить неможливим виконання судового рішення; ведення в дію з 12.02.2017 Конвенції № ЦДЗО/0000074 на заборону прийому до перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького і Луганського напрямів, в тому числі на станцію Комунарськ.

Блокування залізничного руху призвело до розриву технологічних ланцюжків, відсутності сировини та неможливості відправки готової продукції ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", і як наслідок призупинення металургійного виробництва. 13.02.2017 Відповідачем було здійснено гарячу консервацію основних виробничих фондів підприємства, що підтверджується наказом №109 від 13.02.2017.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.02.2018 по справі № 913/388/17 у задоволенні заяви Відповідача про відстрочення виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.06.2017 у справі № 913/388/17 відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятою ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну ухвалу суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник, зокрема, посилається на ненадання судом першої інстанції оцінки надзвичайності обставин, на які посилався Відповідач, неврахування того, що відповідно до Розпорядження Кабінету міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, м. Алчевськ та м. Сєвєродонецьк віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, режим якої накладає певні обмеження на здійснення господарської діяльності Відповідача.

Також Відповідач посилається на те, що рішенням РНБО України від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" припинено з 15.03.2017 переміщення вантажів через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей, як не взято до уваги і обставини захоплення виробничих активів Відповідача, що в сукупності призвело до розриву технологічних ланцюжків, відсутності сировини, та як наслідок до повної зупинки металургійного виробництва.

Представник Позивача в судове засідання не зявився, але у відзиві на апеляційну скаргу просив розглядати справу без участі його представника.

В судове засідання Відповідач не зявився, але 23.03.2018 на електронну адресу суду надіслав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції із зазначенням переліку судів м. Києва, у звязку із знаходженням його представника в м. Києві.

В задоволенні вищенаведеного клопотання судова колегія відмовила за наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 197 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов'язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення судуне пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання по справі ухвалою від 16.03.2018 було призначене на 28.03.2018 (середа), а вищезазначене клопотання Відповідачем було направлено електронною поштою 23.03.2018 (пятниця), тобто з недодержанням строків, встановлених вищезазначеною нормою закону, що позбавляє можливості забезпечити проведення даного судового засідання в режимі відеоконференції.

Крім того, явка учасників справи в судове засідання 28.03.2018 не визнавалась обовязковою.

У звязку з викладеним судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності учасників справи, які не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено судом, що рішення господарського суду Луганської області від 21.06.2017 наразі Відповідачем не виконано, у звязку з чим на підставі заяви Позивача 18.09.2017 відкрито виконавче провадження ВП 54679842.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Відповідач звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду господарського суду Луганської області від 21.06.2017 по справі № 913/388/17 на один рік з дня ухвалення судового рішення до 21.06.2018.

Відповідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд у спірній ухвалі обґрунтував свій висновок тим, що Відповідачем взагалі не зазначено про відповідні дії, які будуть ним вчинятись протягом строку відстрочення для настання реальної можливості виконання рішення суду із спливом одного року, відповідні докази на підтвердження своїх сподівань/очікувань чи запланованих дій суду надано не було, що в свою чергу свідчить не лише про недотримання принципу співмірності негативних наслідків для боржника з інтересами кредитора (погашення боргу), однак і про відсутність реальних підстав вважати за можливе отримання в подальшому стягувачем присуджених йому рішенням суду коштів через рік відстрочення виконання, про яке просить Відповідач.

Також судом першої інстанції взято до уваги, що місце розташуванням підприємства Позивача так само як і підприємства Відповідача є територія проведення АТО.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши наведені Відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відповідачем не доведено, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку, зміняться в майбутньому після можливого відстрочення виконання рішення.

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочки виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Отже питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Водночас, заявником (боржником) не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду. Відповідачем також жодним чином не обґрунтовано термін, на який слід відстрочити виконання судового рішення, оскільки заявником не доведено, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку, зміняться в майбутньому після можливого відстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення в повному обсязі.

Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для відстрочення виконання рішення суду Відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо врахування позиції стягувача (Позивача по справі), відповідно до якої відстрочка виконання рішення повністю суперечить і його інтересам. Разом з тим, негативні наслідки вчиненого Відповідачем порушення, яке відбулось з його вини, не можуть покладатись на інших осіб, зокрема, на Позивача по справі.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Луганської області, що у даному випадку заява Відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.06.2017 у справі № 913/388/17 задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права при винесенні спірної ухвали з боку господарського суду не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Луганської області від 15.02.2018 у справі № 913/388/17 є законною та обґрунтованою, відповідає нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Керуючись ст.ст. 270, 271, 273, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк, Луганська область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 15.02.2018 у справі № 913/388/17 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк, Луганська область.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 30.03.2018.

Головуючий (суддя-доповідач) О.В. Стойка

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3