КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. Справа№ 911/3217/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

від позивача ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3

розглянувши матеріали апеляційної скарги Компанії "Розендал Нексторм ГМБХ"

на рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2017 (повний текст складено 26.12.2017)

по справі №911/3217/17 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Компанії "Розендал Нексторм ГМБХ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Укркабель"

про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Розендал Нексторм ГМБХ" звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Укркабель" про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов контракту позивач здійснив поставку обладнання на користь ТОВ "Катех-Електро", яке було змонтовано за місцезнаходженням виробничих потужностей останнього за адресою: Київська область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське, провулок Будівельний, 9/11. В той же час, ТОВ "Катех-Електро" належним чином не розрахувалось за поставлене обладнання, в зв'язку з чим договір розірвано позивачем в односторонньому порядку. Таким чином обладнання підлягає поверненню позивачу. При цьому, на думку позивача, спірне майно перебуває у власності ТОВ "Виробниче підприємство "Укркабель", оскільки відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №100086334 від 11.10.2017 власником майнового комплексу по виробництву кабельно-провідникової продукції загальною площею 13686,6 кв.м., що знаходиться за адресою Київська область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське, провулок Будівельний, 9/11 є ТОВ "Виробниче підприємство "Укркабель".

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2017 по справі №911/3217/17 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перебування у власності відповідача спірного обладнання, станом на дату розгляду справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Компанія "Розендал Нексторм ГМБХ", Австрія звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2017 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірне обладнання перебуває у позивача, а судом не вчинено належних дій для встановлення зазначеного факту.

Ухвалою від 22.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії "Розендал Нексторм ГМБХ" на рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2017 по справі №911/3217/17 та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

05 лютого 2018 року до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про безпідставність доводів апелянта та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 розгляд справи призначено 27.02.2018.

09 лютого 2018 року до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про забезпечення огляду доказів.

22 лютого 2018 року до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

27 лютого 2018 року судове засідання не відбулося, в зв'язку з перебуванням головуючого судді Сітайло Л.Г. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 розгляд справи призначено 20.03.2018.

В судове засідання 20.03.2018 з'явились представники позивача та відповідача.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Компанією "Розендаль Машинен Гмбх", яка є юридичною особою за законодавством Республіки Австрія та правонаступником якої є Позивач - Компанія "Розендал Некстром ГМБХ" укладено контракт №RSR2006- 6 від 06.06.2006 року з Підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Електро" на поставку обладнання.

Відповідно до умов контракту, позивач зобов'язується поставити на користь відповідача обладнання, згідно із додатками №1-3 (високошвидкісну систему ізоляції дротів), а останнє зобов'язано сплатити вартість цього обладнання згідно умов Контракту.

Відповідно до пункту 14.7 Контракту право власності (в англійській версії контракту) на обладнання залишається за Продавцем до отримання повної оплати вартості Контракту на рахунок Покупця.

На виконання умов контракту, позивач здійснив поставку обладнання на користь ТОВ "Катех-Електро", що підтверджується актами прийомки від 14.07.2007, 13.03.2008, 05.03.2008, копії яких містяться в матеріалах справи.

Загальна вартість контракту становила 3 625 000 Євро і сплачувалась частинами, в порядку, передбаченому статтею 5 контракту.

Перший платіж в розмірі 20% від загальної вартості контракту, в сумі 725000 Євро, повинно бути сплачено ТОВ "Катех-Електро" протягом 14 банківських днів, з моменту підписання цього контракту. Другий платіж в сумі 362500 євро, що становить 10% від суми контракту, сплачується ТОВ "Катех-Електро" протягом 4 місяців з дати підписання Контракту. Третій платіж, 2537500 євро плюс відсотки по кредиту, що становить 70% суми контракту, сплачується протягом 2-х років шляхом чотирьох піврічних виплат по 634375 євро.

Позивач в обґрунтування заявленого позову зазначає, що ТОВ "Катех-Електро" належним чином не розрахувалось за поставлене обладнання, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 1 098 750 євро основного боргу та 95286,03 євро заборгованості по відсотках за користування товарним кредитом.

З метою реструктуризації заборгованості між позивачем та ТОВ "Катех-Електро" підписано додаткову угоду №5 від 18.02.2013 року, в якій сторони змінили строки розрахунків по залишку заборгованості, проте заборгованість не погашено.

01 вересня 2017 року позивачем на адресу ТОВ "Катех-Електро" направлено заяву №1 від 31.08.17 про розірвання контракту в односторонньому порядку та пред'явлена вимога щодо повернення поставленого обладнання, яка була залишена без відповіді та задоволення.

Як зазначає позивач, спірне майно перебуває у власності ТОВ "Виробниче підприємство "Укркабель", оскільки відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №100086334 від 11.10.2017 року власником майнового комплексу по виробництву кабельно-провідникової продукції загальною площею 13686,6 кв.м., що знаходиться за адресою Київська область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське, провулок Будівельний, 9/11 є ТОВ "Виробниче підприємство "Укркабель".

Згідно ст.184 Цивільного кодексу України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Отже, за віндикаційним позовом може бути витребувана лише індивідуально визначена річ, оскільки призначенням такого позову є повернення лише того майна, яке було у власності особи.

За ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Як вбачається з матеріалів справи, майновий комплекс за адресою: Київська область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське, провулок Будівельний, 9/11, разом із виробничими потужностями, придбаний відповідачем у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна (відмінного від земельної ділянки) від 07 березня 2017 року та договору купівлі-продажу обладнання від 07 березня 2017 року.

У переліку придбаного обладнання за договором купівлі-продажу обладнання від 07 березня 2017 року спірне майно відсутнє.

Крім того, на підтвердження відсутності спірного обладнання у власності відповідача, останній надає бухгалтерську довідку до Балансу, станом на 30 вересня 2017 року, з розшифровкою строки 1005 та 1011, згідно з яких обладнання, яке є предметом спору в рамках цієї справи, у ТОВ "Виробниче підприємство "Укркабель" - відсутнє.

Як зазначає позивач, спірне обладнання вмонтовано за місцезнаходженням виробничих потужностей останнього за адресою: Київська область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське, провулок Будівельний, 9/11, та є його невід'ємною частиною.

В той же час, належних доказів на підтвердження зазначених тверджень позивачем не надано. Колегія суддів зазначає, що наявність спірного майна за зазначеною адресою, а також доводи що спірне майно вмонтовано в майновий комплекс ґрунтуються лише на припущеннях відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи обладнання передане за контрактом є рухомим майном. При цьому, колегія суддів не виключає можливості демонтування спірного обладнання з вищезазначеного майнового комплексу, у разі якщо монтування мало місце.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд, при визначенні її громадських прав і обов'язків, впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України).

Згідно зі ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, в передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, позивач подав клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням. В той же час, на переконання колегії суддів для ідентифікації спірного майна (з огляду на його специфіку та характеристики) необхідні спеціальні знання. Проте, клопотання про призначення експертизи позивачем не подано, підстав для призначення експертизи у справі з власної ініціативи суд не вбачає, з огляду на такі принципи господарського судочинства як змагальність сторін та диспозитивність, а також те, що матеріали справи містять докази, з яких можна встановити відсутність спірного майна за адресою: Київська область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське, провулок Будівельний, 9/11.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перебування у власності відповідача спірного обладнання, станом на дату розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення суду ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального права, а обставини, які встановлені апеляційною інстанцією не призвели до неправильного вирішення спору місцевим господарським судом, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Компанії "Розендал Нексторм ГМБХ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2017 по справі №911/3217/17 без змін.

2.Матеріали справи №911/3217/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.03.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна