ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2951/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Гуляк Г.І.

при секретарі судового засідання Тодорові А.М.

за позовом: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд ОСОБА_1»

про стягнення 28338,28 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - за дорученням;

від відповідача:не зявився ;

Суть спору: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворлд ОСОБА_1» про стягнення заборгованості у розмірі 28338,28 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.12.2017 позовну заяву Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/2951/17, при цьому справу призначено до розгляду в засіданні суду на 20.12.2017.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2017 справу № 916/2951/17 прийнято до розгляду за правилами Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України", який набрав чинності 15.12.2017, в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.01.2018 у зв`язку з неможливістю вирішення питань, визначених ч.2 ст.182 ГПК України у даному підготовчому засіданні, а також враховуючи нез`явлення у судове засідання відповідача, підготовче засідання відкладене на 19.02.2018.

У судовому засіданні 19.02.2018 представник позивача надав усні пояснення щодо відсутності можливості укласти мирову угоду у справі, відсутності у нього уточнень позовних вимог, надання ним усіх доказів, необхідних для розгляду справи, а також повідомлено суду про усі відомі йому обставини в порядку ст. 182 ГПК України.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд ОСОБА_1», не забезпечив явку свого представника в судове засідання, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової кореспонденції на юридичну адресу, однак, зазначена кореспонденція повернулася до суду неврученою з позначкою: "за закінченням строку зберігання".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2018 підготовче провадження у справі № 916/2951/17 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.03.2018.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2018 розгляд справи було відкладено на 20.03.2018.

У судовому засіданні 20.03.2018 представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВОРЛД ОСОБА_1» було укладено договір від 28.12.2016 № 532/ск «Про надання послуг (виконання робіт) з обробки вантажів у контейнерах на контейнерному терміналі», відповідно до якого, у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, Підприємство надає Експедиторові комплекс послуг/робіт з обробки в Державному підприємстві «Морський торговельний порт «Чорноморськ» експортних, імпортних і транзитних безпечних і не потребуючих особливих режимів зберігання вантажів в 20-ти, 40-ка і понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, а також комплекс послуг, що повязані зі створенням умов для митного та інших видів контролю державними контролюючими органами на території ділянки організації випуску контейнерів контейнерного терміналу Підприємства (далі ДОВК КТ), виконує роботи та надає послуги, що не зазначені в цьому Договорі, але повязані з перебуванням вантажів у контейнерах на території ДОВК КТ, а Експедитор зобов'язується оплачувати надані Підприємством послуги/роботи. Під терміном «обробка» у цьому Договорі розуміються роботи/послуги Підприємства з вивантаження, прийняття, переміщення, накопичення, навантаження і тимчасового зберігання завантажених та порожніх контейнерів Експедитора, а також інші пов'язані з обробкою вантажів в контейнерах роботи/послуги Підприємства. Інші роботи та послуги надаються Підприємством за заявкою Експедитора.

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за надані послуги/виконані роботи на контейнерному терміналі Підприємства здійснюються за вільними тарифам Підприємства, які діють на момент надання/виконання відповідних послуг/робіт.

Згідно п. 3.3 Договору, факт надання послуг/виконання робіт Підприємством підтверджується актом наданих послуг (виконаних робіт), генеральним актом, дорученням, відвантажувальним повідомленням, видатковим ордером, вантажним маніфестом, залізничним відвісом, іншими перевізними документами, актами зважування та іншими документами, що фіксують здійснення операцій з вантажами.

Відповідно до п. 3.5 Договору, на підставі оформлених належним чином заявок та документів, що підтверджують факт надання послуг/виконання робіт, визначених п.п. 3.3. Договору, Підприємством формуються рахунки на оплату (далі-рахунки) та акти приймання-здачі наданих послуг (виконаних робіт) протягом 5 (п`яти) робочих днів після надання послуг/виконання робіт.

Сторони погодились, що акти приймання-здачі наданих послуг (виконаних робіт), підписані уповноваженими представниками Сторін, є документами, що підтверджує факт надання послуг/виконання робіт Підприємством на користь Експедитора та вартість даних послуг/робіт на користь Підприємства.

Судом встановлено, що на підставі заявок від 11.05.2017, позивач надав відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджуються звітом в`їзду та виїзду на/з території порту автотранспорту з експортними (експортними-транзитними) контейнерами № 562 від 13.05.2017 та звітом в`їзду та виїзду на/з території порту автотранспорту з експортними (експортними-транзитними) контейнерами №563 від 13.05.2017 від 13.05.2017. На оплату наданих послуг позивач виставив рахунок И/243 від 13.05.2017 та сформував акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) И/243 від 13.05.2017,

які було передано безпосередньо уповноваженій посадовій особі ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» ОСОБА_3 під підпис у реєстрі пред'явлених рахунків.

На підставі заявок від 11.05.2017 позивач надав відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджуються Актом виконаних робіт № 59 від 12.05.2017. На оплату наданих послуг позивач виставив рахунок И/244 від 13.05.2017, який було передано безпосередньо уповноваженій посадовій особі ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» ОСОБА_3 разом з Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) И/244 від 13.05.2017. під підпис у реєстрі пред'явлених рахунків.

На підставі заявки від 23.05.2017 № 2305 позивач надав відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджуються Актом виконаних робіт № 23 від 22.05.2017. На оплату наданих послуг позивач виставив рахунок Э/КТ/279 від 22.05.2017, який було передано безпосередньо уповноваженій посадовій особі ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» ОСОБА_3 разом з Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) И/244 від 13.05.2017. під підпис у реєстрі пред'явлених рахунків.

На підставі заявок від 20.02.2017 № 2002, з від 20.02.2017 № 2002-3, від 21.02.2017 № 2102 позивач надав відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджуються нарядом № 13 від 18.05.2017. На оплату наданих послуг позивач виставив рахунок Э/КТ/256 від 31.05.2017, який було передано безпосередньо уповноваженій посадовій особі ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» ОСОБА_3 разом з Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) Э/КТ/256 від 31.05.2017під підпис у реєстрі пред'явлених рахунків.

На підставі заявки від 16.02.2017 позивач надав відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджуються Актом виконаних робіт №75 від 18.07.2017. На оплату наданих послуг позивач виставив рахунок И/380 від 18.07.2017, який було передано безпосередньо уповноваженій посадовій особі ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» ОСОБА_3 разом з Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) И/380 від 18.07.2017 під підпис у реєстрі пред'явлених рахунків.

Судом встановлено, що усі акти приймання-здачі наданих послуг (виконаних робіт) підписані уповноваженим представником відповідача, а отже, є документами, що підтверджують факт надання послуг на користь Експедитора та вартість наданих послуг на користь Пілприємства.

Згідно п. 3.10 Договору, оплата рахунків за надання послуг/виконання робіт повинна бути проведена Експедитором протягом 15 (пятнадцяти) календарних днів після надання послуг/виконання робіт Підприємством. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Підприємства.

Судом встановлено, що в порушення прийнятих на себе грошових зобовязань за договором, Відповідачем не було оплачено вартість наданих послуг в повному обсязі, у звязку з чим, Порт звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 2.2.27 Договору, Експедитор, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити Підприємству суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно п. 6.5 Договору, за порушення строків сплати, передбачених даним Договором, Підприємство має право нарахувати Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості наданих послуг позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» до сплати 3% річних в сумі 356.89 грн., інфляційні витрати в сумі 1180,95 грн. розмір яких позивачем було розраховано по кожному рахунку окремо.

Крім того, з посиланням на положення договору позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення у розмірі 3014,89 грн., розмір якої було розраховано позивачем по кожному рахунку окремо.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір надання послуг (виконання робіт) з обробки вантажів у контейнерах на контейнерному терміналі, відповідно до якого, у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, Підприємство надає Експедиторові комплекс послуг/робіт з обробки в Державному підприємстві «Морський торговельний порт «Чорноморськ» експортних, імпортних і транзитних безпечних і не потребуючих особливих режимів зберігання вантажів в 20-ти, 40-ка і понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, а також комплекс послуг, що повязані зі створенням умов для митного та інших видів контролю державними контролюючими органами на території ділянки організації випуску контейнерів контейнерного терміналу Підприємства (далі ДОВК КТ), виконує роботи та надає послуги, що не зазначені в цьому Договорі, але повязані з перебуванням вантажів у контейнерах на території ДОВК КТ, а Експедитор зобов'язується оплачувати надані Підприємством послуги/роботи протягом 15 (пятнадцяти) календарних днів після надання послуг/виконання робіт.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У ст.ст. 525, 526 ЦК України також встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Резюмуючи викладене, господарський суд доходить до висновку, що позовні вимоги ДП «МТП «Чорноморськ» в частині стягнення з ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» суми основного боргу у розмірі 23785,55 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд зазначає про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення позовних вимог ДП «МТП «Чорноморськ» в частині стягнення із відповідача пені у розмірі 3014,89 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних господарський суд зазначає про його правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим, позовні вимоги ДП «МТП «Чорноморськ» у названій частині підлягають задоволенню.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення позовних вимог ДП «МТП «Чорноморськ» в частині стягнення збитків від інфляції на суму 1180,95 грн.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить до висновку щодо позовні вимоги ДП «МТП «Чорноморськ» підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із ТОВ «Ворлд ОСОБА_1» суми основного боргу у розмірі 23785,55 грн. 3014,89 грн. пені, 356,89 грн. 3 % річних та 1180,95 грн. інфляційних витрат. Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Одеської області, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обимеженною відповідальністю «Ворлд ОСОБА_1» (вул.Хантадзе, офіс 2/65 Н, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, Код ) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (Код , Ф-я Одеське ОУ АТ «ОЩАДБАНК»; п/р гривня: 8723 МФО 328845) основний борг у розмірі 23785,55 грн., 3014,89 грн. пені, 356,89 грн. 3 % річних, 1180,95 грн. інфляційних витрат та 1600 грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 березня 2018 р.

Суддя Г.І. Гуляк