номер провадження справи 22/128/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 Справа № 908/2619/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників сторін:

представник позивача ОСОБА_1, наказ № 5 від 01.03.2006;

ОСОБА_2, довіреність б/н від 20.06.2017;

представник відповідача ОСОБА_3, довіреність № 22 від 10.01.2018;

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2619/17

за позовом: Приватного підприємства Жемчуг-2005 (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Зелена, буд. 1)

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50)

про визнання поновленим договору оренди землі від 05.09.2007 р. № 48 у редакції додаткової угоди; визнання поновленим договору оренди землі від 05.09.2007 р. № 47 у редакції додаткової угоди

СУТЬ СПОРУ:

22.12.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 04.12.2017 р.) Приватного підприємства Жемчуг-2005 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про: визнання поновленим договору оренди землі від 05.09.2007 р., зареєстрованого 01.11.2007 р. у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 48 у редакції додаткової угоди; визнання поновленим договору оренди землі від 05.09.2007 р., зареєстрованого 01.11.2007 р. у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 47 у редакції додаткової угоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2017 р. справу № 908/2619/17 передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.12.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., відкрите провадження у справі № 908/2619/17, якій присвоєно номер провадження 22/128/17, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 25.01.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.01.2018 р. на підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 20.02.2018 р.

Ухвалою суду від 20.02.2018 р. закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 15.03.2018 р.

У судовому засіданні 15.03.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити, визнати поновленим договір оренди землі від 05 вересня 2007 року, зареєстрований 01 листопада 2007 року у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 48, та договір оренди землі від 05 вересня 2007 року, зареєстрований 01 листопада 2007 року у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 47, у викладених редакціях додаткових угод. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. З метою реалізації права на поновлення договорів оренди землі від 05.09.2007 р., зареєстрованих за №№ 48, 47, позивач звернувся до відповідача з листами від 06.06.2017 р. про поновлення договорів, додавши проекти додаткових угод. У листах від 07.07.2017 р. відповідач не надав заперечень щодо поновлення договорів оренди землі, запропонував надати інформацію щодо використання землі та повідомити про виконання обовязків за умовами договорів оренди. Листами від 25.09.2017 р. позивач надав відповідну інформацію. Однак, відповідач у листах-повідомленнях від 26.10.2017 р. повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору оренди землі, не зазначивши при цьому обєктивних причин. З урахуванням положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі», факту пропуску орендодавцем місячного строку надання заперечень, позивач повідомив відповідача заявою від 14.11.2017 р. про подальше користування земельною ділянкою на умовах поновлених договорів оренди землі; запропонував відповідачу у позасудовому порядку підписати додаткову угоду щодо поновлення договорів оренди. На даний час позивач продовжує користуватися земельними ділянками та сплачує за користування ними орендну плату у повному обсязі. Позов обґрунтований ч. 2 ст. 16, ст.ст. 319, 626, 764, 777 ЦК України, ч. ст. 179, ч. 1 ст. 187 ГК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач у письмовому відзиві, який надійшов до суду 25.01.2018 р., зазначив про невизнання позовних вимог у повному обсязі та незгоду з усіма обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги. 06.06.2016 р. позивач вперше звернувся до відповідача з листом-повідомленням № 01/062017 про те, що закінчується строк дії договору оренди землі кадастровий номер :28:006:0017 площею 20,6 га і про намір продовжити дію договору на новий строк. 07.07.2017 р. на даний лист відповідач надав відповідь листом-повідомленням № 28-8-0.6-3912/2-17, яким запропонував до закінчення терміну договору повідомити орендодавця про використання земельної ділянки та надати певні документи з метою перевірки стану орендованої земельної ділянки. 25.09.2017 р. позивач звернувся з листом-повідомленням № 01/09/2017. У відповідь відповідач листом від 26.10.2017 р. заперечив у поновенні договору оренди землі кадастровий номер :28:006:0017, оскільки позивачем не запропоновано внести зміни стосовно збільшення розміру орендної плати. Також листом від 04.12.2017 р., на звернення позивача від 14.11.2017 р., було заперечено у поновленні договору. Вважає, що положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обовязок на переукладення договору оренди. Позивач надіслав до орендодавця додаткову угоду, а орендар протягом місяця після закінчення строку договору письмово заперечив у поновленні договору оренди. Зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а не ч. 6 даної статті. На думку відповідача, позовні вимоги у частині укладення додаткової угоди до договору оренди землі не відноситься до компетенції господарських судів. Просив відмовити в позові повністю.

09.02.2018 р. від позивача надійшла письмова відповідь на відзив. Вважає відзив необґрунтованим. Відзив стосується лише земельної ділянки кадастровий номер :28:006:0017, а предметом позову є дві земельні ділянки. Таким чином, невідповідним є тезис відзиву стосовно невизнання позовних вимог у повному обсязі. За змістом позовних вимог позивачем ставиться питання не укладення додаткових угод до договорів, а визнання їх поновленими у редакціях додаткових угод. Відповідач не наводить доказів недосягнення домовленості сторін з істотних умов договорів оренди землі. У листах орендодавця відсутні пропозиції щодо зміни істотних умов договорів оренди землі. Відповідач не наводить доказів розпорядження спірними земельним ділянками інакше як на умовах оренди, що саме по собі передбачає переважне право орендаря на поновлення договорів оренди землі. Наполягав на задоволенні позову.

У судовому засіданні 20.02.2018 р. позивач подав письмову заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив прийняти до розгляду позовні вимоги у наступній редакції: 1. Пункт 4 додаткової угоди позовної вимоги № 1 викласти в наступній редакції: Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 01.11.2007 року №48) та набирає чинності після її державної реєстрації. 2. Пункт 4 додаткової угоди позовної вимоги № 2 викласти в наступній редакції: Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 01.11.2007 року №47) та набирає чинності після її державної реєстрації. В іншій частині позовних вимог №№ 1, 2 залишив без змін.

Суд прийняв до розгляду вказану заяву, про що зазначено в ухвалі від 20.02.2018 р.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судовому засіданні, та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2007 р. між Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець за договором) та Приватним підприємством «Жемчуг-2005» (орендар, позивач) укладені договори оренди землі:

- Договір оренди земельної ділянки загальною площею 20.6000 га, зареєстрований 01 листопада 2007 року у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 48 (далі Договір 1);

- Договір оренди земельної ділянки загальною площею 14.6000 га, зареєстрований 01 листопада 2007 року у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 47 (далі Договір 2).

06.08.2014 р. до Договорів 1, 2 укладені додаткові угоди, якими договори викладені в іншій редакції.

Згідно п. 1 Договору 1 (у редакції додаткової угоди від 06.08.2014 р.) орендодавець (Головне управління Держземагенства у Запорізькій області) надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 20,6000 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :28:006:0017, яка знаходиться за адресою: Михайлівська селищна рада Михайлівського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Згідно п. 1 Договору 2 (у редакції додаткової угоди від 06.08.2014 р.) орендодавець (Головне управління Держземагенства у Запорізькій області) надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 14,6000 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :28:006:0018, яка знаходиться за адресою: Михайлівська селищна рада Михайлівського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Строк дії договорів встановлений у пункті 8 (у редакції додаткових угод від 06.08.2014 р.), за приписами якого Договір 1 діє до 01.11.2017 р., Договір 2 укладено строком на 10 років і діє до 01.11.2017 р.

У пункті 8 визначено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 32 Договорів 1, 2 сторони визначили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Згідно п. 33 Договорів 1, 2, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 Договорів 1, 2).

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності № 5245-VI від 06.09.2012 року, відповідно до якого до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

На території Запорізької області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України (у редакції Закону № 5059-VІ від 05.07.2012 р.) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частинами 3, 4 ст. 122 ЗК України (в редакції Закону № 5245-VІ від 06.09.2012 р.) встановлено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку № 2 даної постанови, Головне управління Держземагенства у Запорізькій області реорганізовано в Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Згідно положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Запорізької області.

Враховуючи наведене, після укладення між Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області, а у подальшому Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області (орендодавець) та позивачем (орендарем) договорів оренди землі та станом на час закінчення терміну, на який їх було укладено, відбулись зміни в чинному законодавстві. І, як наслідок, через таку зміну змінився й орендодавець земельної ділянки за договором оренди землі, яким на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

З метою реалізації свого переважного права на поновлення договорів оренди землі, позивач (у строк, встановлений пунктом 8 Договорів 1,2) звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом від 06.06.2017 р. вих. № 01/06/2017 (стосовно Договору 1) та з листом від 06.06.2017 р. вих. № 02/06/2017 (стосовно Договору 2), відповідно до яких повідомив про закінчення 01.11.2017 р. строку дії Договорів 1, 2 та про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів на новий строк. До листів додав проекти додаткових угод, в яких виклав пункт 8 договору в іншій редакції, зазначивши, що договір діє до 01.11.2027 р.

Вказані листи отримані відповідачем 08.06.2017 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листами від 07.07.2017 р. вих. № 28-8-0.6-3923/2-17 (стосовно Договору 1) та від 07.07.2017 р. вих. № 28-8-0.6-3912/2-17 (стосовно Договору 2) відповідач зазначив, що для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити факт належного виконання орендарем своїх обовязків за умовами договору. У звязку з чим запропонував позивачу до закінчення терміну договору повідомити орендодавця якими сільськогосподарськими культурами засівалася орендовані земельні ділянки, надати агрохімічний паспорт земельних ділянок з метою перевірки стану орендованої земельної ділянки. Також просив повідомити про виконання обовязків за умовами договорів оренди землі.

У відповідь на вказані листи позивач листами від 25.09.2017 р. надав витребувані документи, просив розглянути проекти додаткових угод щодо поновлення Договірв 1, 2 та поновити договори оренди землі на новий строк.

У листах-повідомленнях від 26.10.2017 р. вих. № 28-8-0.6-6033/2-17 (стосовно Договору 1), від 26.10.2017 р. вих. № 28-8-0.6-6032/2-17 (стосовно Договору 2) відповідач зазначив, що позивачем не запропоновано внести зміни до п. 9 договорів оренди (стосовно розміру оредної плати), відповідно, Головне управління заперечує проти поновлення договорів оренди землі, буде вважати, що договори припинені 02.11.2017 р.

При цьому, відповідач не вказав жодного порушення орендарем приписів діючого законодавства або умов договорів оренди землі, а лише зазначив, що розмір оредної плати за землю може бути значно більшим, зокрема, при продажу права оренди окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Приватне підприємство «Жемчуг-2005» після закінчення строку дії Договорів оренди 1, 2 продовжило користуватися (і користується на даний час) спірними земельними ділянками.

Заявами від 14.11.2017 р. вих. № 01/11/2017 (стосовно Договору 1), від 14.11.2017 р. вих. № 02/11/2017 (стосовно Договору 2), які зареєстровані відповідачем 14.11.2017 р. за №№ 9388/0/1-17, 9390/0/1-17, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з пропозицією підписати додаткові угоди до Договорів 1, 2 оренди землі.

У відповідь на заяву від 14.11.2017 р. вих. № 02/11/2017, відповідач листом-повідомленням від 04.12.2017 р. вих. № 19-8-0.6-7746/2-17 (стосовно Договору 2), тобто, після спливу місячного терміну після закінчення строку дії договору оренди № 47, зазначив, що орендарем у додатковій угоді запропоновано залишити розмір орендної плати на тім же рівні, що не узгоджується з нормами Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, рекомендаціями Держгеокадастру та позицією Головного управління. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не погоджується на запропоновані позивачем умови договору, викладені в листі про поновлення договору оренди землі у частині розміру орендної плати. Повідомляє про заперечення (відмову) у поновленні договору оренди землі від 05.09.2007 р., зареєстрованого 01.11.2007 р. за № 47.

Відповіді відповідача на заяву позивача від 14.11.2017 р. вих. № 01/11/2017 (стосовно Договору 1) матеріали справи не містять.

Також позивач листами від 11.12.2017 р. вих. № 01/12/2017 (стосовно Договору 1), від 11.12.2017 р. вих. № 02/12/2017 (стосовно Договору 2) знову пропонував відповідачу підписати додаткові угоди щодо поновлення договорів оренди землі, зазначав, що готовий розглянути будь-які обґрунтовані пропозиції орендодавця щодо зміни істотних умов договорів оренди землі.

У відповідь, відповідач листами від 19.01.2018 р. зазначив, що листами від 26.10.2017 р. заперечував проти поновлення договорів оренди землі через недосягнення домовленості щодо істотних умов договорів, а листами від 04.12.2017 р. заперечував у поновленні договорів оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Під час розгляду дійсної справи у суді, позивач вкотре звернувся до відповідача з пропозиціями (листи від 14.02.2018 р.) підписати додаткові угоди щодо поновлення Договорів 1,2.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В абзаці 4 пункту 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" наголошено, що способи захисту прав юридичних та фізичних осіб на земельні ділянки, визначені статтею 152 ЗК України, положення якої у відповідних правовідносинах підлягають переважному застосуванню перед нормами ЦК України та ГК України.

Частинами 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За таких обставин, між сторонами наявний спір щодо поновлення договорів оренди землі.

Оскільки за своєю правовою природою укладені договори є договорами оренди землі, до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як встановлено судом, договори оренди землі від 05.09.2007 р. (зареєстровані 01.11.2007 р. за №№ 47, 48), з урахуванням додаткових угод, укладені на 10 років, тобто до 01.11.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

У пункті 2.17 постанови Пленуму від 17.05.2011 р. № 6 роз'яснено, що у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011 р).

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані ст. 33 Закону України Про оренду землі, відповідно до ч.ч. 1-5 якої по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч. 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5).

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі, передбачена частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановлених законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

Так, для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі відповідно до частини першої статті 33 Закону України Про оренду землі необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк, направив відповідачу відповідні листи-повідомлення, додавши до них проекти додаткових угод.

Орендодавець у відповідності до приписів ч. 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі повинен був у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевірити його на відповідність вимогам закону, узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Будь-яких заперечень у місячний термін з мометну отримання листів-повідомлень з проектами додаткових угод до Договорів 1, 2 (08.06.2017 р.) стосовно поновлення договорів оренди землі відповідач не зазначив, у тому числі щодо узгодження розміру орендної плати.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач належно виконував та продовжує виконувати умови договорів оренди землі № 48, 47. Відповідно до довідки Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 23.11.2017 р. № 0569/03-32 ПП «Жемчуг-2005» належно виконує умови Договорів 1, 2, а саме: забезпечує використання земельних ділянок за цільовим призначенням з поліпшенням попереднього стану; додержується вимог чинного законодавства України про охорону довкілля; своєчасно сплачує орендну плату; не порушує прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримується правил добросусідства.

У довідці Токмацької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області від 20.11.2017 р. зазначено про відсутність у ПП «Жемчуг-2005» податкового боргу по орендній платі.

Позивачем до матеріалів справи долучені копії платіжних доручень щодо сплати орендних платежів за лютий 2018 р. включно.

Відповідач жодних доказів неналежного виконання позивачем обовязків за договорами оренди землі суду не надав.

Однак, додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі між сторонами у справі укладені не були.

Частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачена інша підстава поновлення договору оренди землі, а саме у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, стаття 33 Закону України Про оренду землі визначає правові підстави поновлення договору оренди землі та фактично обєднує два випадки поновлення такого договору, обовязковим в яких є укладення додаткової угоди.

Матеріально правовою підставою позову у дійсній справі є саме частина 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, яка передбачає поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач, після закінчення строку дії Договорів 1, 2, продовжує користуватися земельними ділянками та сплачувати за неї орендну плату.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження надсилання протягом строку, встановленого ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (протягом одного місяця після закінчення строку договору), позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договорів оренди землі.

Лист-повідомлення відповідача від 04.12.2017 р. № 19-8-0.6-7746/2-17 не може вважатися запереченням у поновленні Договору 2 оренди землі, оскільки направлений позивачу після закінчення місячного строку, встановленого ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", та у відповідь на звернення позивача.

Лист-повідомлення відповідача стосовно заперечень у поновленні Договору 1 оренди землі, направлений протягом одного місяця після закінчення строку договору, матеріали справи також не містять.

Відповідач не надав доказів на підтвердження укладання Договорів 1, 2 оренди спірної земельної ділянки з іншими особами. Із вимогою повернути земельні ділянки після закінчення строку договорів оренди відповідач до позивача не звертався, відповідного акту про передачу землі з оренди позивачу не направляв.

Суд враховує, що відповідач здійснював листування з позивачем стосовно укладених Договорів 1, 2 лише у відповідь на звернення останнього. При цьому, на перше звернення позивача від 06.06.2017 р., яким останній висловлював бажання на укладення договорів оренди землі на новий строк, відповідач заперечень не висловив.

Листи-повідомлення відповідача від 26.10.2017 р. №№ 28-8-0.6-6032/2-17, 28-8-0.6-6033/2-17 не можуть вважатися рішеннями орендодавця про відмову у поновленні договорів оренди землі виходячи з наведеного нижче.

Приписами ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлений місячний термін для розгляду орендодавцем надісланих орендарем листів-повідомлень з проектом додаткової угоди (у даному випадку місячний термін спливає 08.07.2017 р.).

За необхідності, відповідно до ч. 4 ст. 33 даного Закону сторони мали право змінити умови договору оренди. Відповідач, як орендодавець, не був позбавлений можливості звернутися до орендаря з пропозицією щодо, зокрема, зміни орендної плати. Крім того, у листах-повідомленнях від 26.10.2017 р. відповідач посилається на рекомендації Держгеокадастру від 05.07.2017 р., якими рекомендовано поновлювати договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності із встановленням максимальної відсоткової ставки орендної плати, визначеної Податковим кодексом України.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, у тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Судові спори стосовно внесення змін до Договорів оренди 1,2 щодо збільшення розміру орендної плати між сторонами відсутні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23.11.2016 р. у справі № 6-2540цс16, за відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

Згідно ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд дійшов до висновку, що конклюдентні дії ПП «Жемчуг-2005», а саме продовження користування спірними земельними ділянками та внесення ним орендної плати після закінчення строку дії Договорів 1, 2, свідчить про намір ПП «Жемчуг-2005» скористатися своїм переважним правом та поновити договори оренди землі, строк дії яких закінчився.

Належне виконання орендарем (позивачем) обовязків за договорами оренди землі відповідачем не спростовано.

Відносно посилання відповідача на недосягнення домовленості щодо істотних умов договорів, суд зазначає, що жодних спорів сторін стосовно внесення змін до договорів оренди землі щодо орендної плати та інших істотних умов матеріали справи не містять. Крім того, питання щодо внесення змін до договору підпадає під дію та регулювання ст.ст. 181, 188 ГК України і повинно вирішуватися сторонами окремо від питання поновлення дії договору оренди.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Статтею 33 Закону України Про оренду землі передбачена обов'язковість укладення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його (договору) поновлення.

Законодавством (статтею 33 Закону України Про оренду землі) передбачено право оскарження відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі у судовому порядку.

У разі визнання такої відмови органу в судовому порядку незаконною, права землекористувача підлягають захисту, у відповідності до вищенаведених вимог закону, шляхом поновлення його порушених прав, що виникли в результаті такої відмови, у звязку з чим вимога про поновлення договорів оренди землі від 05.09.2007 р. №№ 48, 47 у редакції додаткових угод заявлена обґрунтовано.

Зміст та умови додаткових угод, викладених позивачем, відповідають приписам Закону України Про оренду землі, Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 р. у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях статті 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, судом до уваги не приймаються та спростовуються наведеними вище приписами законодавства. Посилання відповідача на відсутність у господарського суду компетенції стосовно розгляду позовних вимог у частині укладення додаткової угоди до договору оренди землі, є необґрунтованими, оскільки предметом позову у дійсній справі є визнання договорів оренди земельної ділянки від 05.09.2007 року поновленими (у редакції додаткових угод). Зазначені позовні вимоги підлягають розгляду саме у господарських судах, так як безпосередньо виникають з договорів оренди та передбачені чинним законодавством.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги судом задовольняються повністю.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 3200 грн. 00 коп. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства Жемчуг-2005 до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити повністю.

Визнати поновленим договір оренди землі від 05 вересня 2007 року, зареєстрований 01 листопада 2007 року у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 48, у наступній редакції додаткової угоди:

«Додаткова угода

про поновлення строку дії договору оренди землі

(державна реєстрація від « 01» листопада 2007 р. № 48)

з додатковою угодою (державна реєстрація 07.02.2015 року № 8679188)

та внесеня змін до нього

м. Запоріжжя

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, іменоване в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та

Приватне підприємство «ЖЕМЧУГ-2005», в особі директора ОСОБА_1, яка діє на підставі статуту, іменоване в подальшому «Орендар», з другого боку, згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» за домовленістю сторін уклали цю додаткову угоду:

1. Поновити строк дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :28:006:0017 площею 20,6 га (державна реєстрація від 01.11.2007 року № 48) на 10 (десять)років.

2. Внести зміни до п. 8 договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :28:006:0017 площею 20,6 га (державна реєстрація від 01.11.2007 року № 48) та додаткової угоди (державна реєстрація 07.02.2015 року № 8679188), виклавши його в такій редакції:

«Договір діє до 01 листопада 2027 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

3. Всі інші умови вищевказаного договору не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними.

4. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 01.11.2007 року № 48) та набирає чинності після її державної реєстрації.

Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації.

Реквізити та підписи сторін:

«Орендодавець» «Орендар»

ГУ Держгеокадастру у Приватне підприємство «Жемчуг-2005»

Запорізькій області

Юридична адреса Юридична адреса

69095, м. Запоріжжя, 72040, Запорізька обл., Михайлівський

Українська, 50 район, с. Плодородне, вул. Зелена, 1

___________ ОСОБА_1М.».

Визнати поновленим договір оренди землі від 05 вересня 2007 року, зареєстрований 01 листопада 2007 року у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 47, у наступній редакції додаткової угоди:

«Додаткова угода

про поновлення строку дії договору оренди землі

(державна реєстрація від « 01» листопада 2007 р. № 47)

з додатковою угодою (державна реєстрація 07.02.2015 року № 8678157)

та внесеня змін до нього

м. Запоріжжя

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, іменоване в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та

Приватне підприємство «ЖЕМЧУГ-2005», в особі директора ОСОБА_1, яка діє на підставі статуту, іменоване в подальшому «Орендар», з другого боку, згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» за домовленістю сторін уклали цю додаткову угоду:

1. Поновити строк дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :28:006:0018 площею 14,6 га (державна реєстрація від 01.11.2007 року № 47) на 10 (десять)років.

2. Внести зміни до п. 8 договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :28:006:0018 площею 14,6 га (державна реєстрація від 01.11.2007 року № 47) та додаткової угоди (державна реєстрація 07.02.2015 року № 8678157), виклавши його в такій редакції:

«Договір діє до 01 листопада 2027 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

3. Всі інші умови вищевказаного договору не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними.

4. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 01.11.2007 року № 47) та набирає чинності після її державної реєстрації.

Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації.

Реквізити та підписи сторін:

«Орендодавець» «Орендар»

ГУ Держгеокадастру у Приватне підприємство «Жемчуг-2005»

Запорізькій області

Юридична адреса Юридична адреса

69095, м. Запоріжжя, 72040, Запорізька обл., Михайлівський

Українська, 50 район, с. Плодородне, вул. Зелена, 1

___________ ОСОБА_1М.».

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) на користь Приватного підприємства «Жемчуг-2005» (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Зелена, буд. 1, ) 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 23 березня 2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко