ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 907/20/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль",

відповідач-1 - товариство з обмеженою відповідальністю "Оптсервісойл",

відповідач-2 - публічне акціонерне товариство "Закарпатнафтопродукт - Мукачево",

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк)

на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 (головуючий- суддя Костів Т.С., судді: Желік М.Б. і Марко Р.І.)

у справі №907/20/16

за позовом Банку

до товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсервісойл" (далі - ТОВ "Оптсервісойл") та

публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" (далі - ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево")

про стягнення солідарно з відповідачів суми 130 704 712,64 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2017: задоволено клопотання ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" про зупинення провадження у справі № 907/20/16; провадження у справі № 907/20/16 зупинено до закінчення провадження у справі № 907/759/17; зобов'язано сторони подати Львівському апеляційному господарському суду копію рішення суду, що вступило в законну силу або подати інші належні докази про закінчення провадження у справі № 907/759/17.

Ухвала Львівського апеляційного господарського суду мотивована тим, що: рішення місцевого господарського суду у цій справі про задоволення позову мотивовано, зокрема, тим, що Банк як кредитор та ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" як поручитель уклали договір поруки від 07.05.2015 №10/01-03-3/100-Р (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником (ТОВ "Оптсервісойл") за виконання забезпечених зобов'язань, які випливають з умов Кредитного договору, в тому числі тих, що виникнуть у майбутньому; ухвалою господарського суду Закарпатської області порушено провадження у справі №907/759/17, предметом розгляду якої є визнання недійсним Договору поруки; тому провадження у справі №907/20/16 слід зупинити до закінчення провадження у справі №907/759/17.

У касаційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: статі 43, частини першої статті 79, статті 83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, чинній до 15.12.2017, просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі №907/20/16.

Згідно з доводами Банка, викладеними у касаційній скарзі (з урахуванням додаткових пояснень):

- у Львівського апеляційного господарського суду не було правових підстав для винесення ухвали про зупинення провадження у справі №907/20/16 до розгляду господарським судом Закарпатської області справи №907/759/17, оскільки обставини, які пов'язані з недійсністю Договору поруки, підлягають безпосередньому встановленню при вирішенні справи №907/20/16, тому що при вирішенні спору про стягнення кредитних коштів з поручителя, який поручився за виконання боржником кредитних зобов'язань, питання дійсності або недійсності Договору поруки підлягають безпосередньому встановленню та є складовою предмета спору в справі №907/20/16;

- Львівський апеляційний господарський суд повинен був застосувати презумпцію правомірності правочину, що передбачено статтею 204 Цивільного кодексу України;

- вимоги ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" про недійсність Договору поруки досліджені в повному обсязі у справі №907/24/16;

- на думку Банку, клопотання ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" про зупинення провадження у справі №907/20/16, свідчить про наміри останнього затягнути провадження у справі.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Оптсервісойл" заперечує проти задоволення касаційної скарги та просить останню залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 без змін. Згідно з доводами викладеними ТОВ "Оптсервісойл" у відзиві на касаційну скаргу:

- згідно із частиною першою статті 79 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017 господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи що розглядається іншим судом;

- оскільки спір про визнання недійсним Договору поруки вирішується судом одночасно з розглядом даної справи, а позовні вимоги про стягнення коштів у даній справі ґрунтуються також на Договорі поруки наведене є підставою для зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину недійсним.

ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 прийнята у відповідності з вимогами ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 та просить останню залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Відповідно до доводів, викладених ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" у відзиві на касаційну скаргу:

- апеляційний господарський суд законно та обґрунтовано зупинив провадження у справі №907/20/16 до вирішення пов'язаної з нею справи №907/759/17 про визнання недійсним Договору поруки;

- ухвала апеляційного господарського суду є обґрунтованою та відповідає діючому на момент її ухвалення процесуальному законодавству, роз'ясненням Вищого господарського суду України та практиці Вищого господарського суду України;

- посилання позивача на рішення "Касаційного господарського суду" по інших справах є безпідставними, оскільки обставини даної справи та пов'язаної з нею справи №907/759/17 є іншими.

Розгляд касаційної скарги Банка здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Позов було подано (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) про солідарне стягнення з ТОВ "Оптсервісойл" як позичальника та ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" як поручителя заборгованості за кредитним договором від 07.05.2015 №010/01-03-3/084-С (далі-Кредитний договір) у загальному розмірі 130 704 712, 64 грн.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.09.2017: позов задоволено повністю; стягнуто солідарно з ТОВ „Оптсервісойл" та з ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість у загальній сумі 130 704 712,64 грн. , а саме: 78 500 000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 30 409 785,55 грн. - заборгованості за нарахованими процентами; 17 033 736,05 грн. - пені за тілом кредиту; 4 761 191,04 грн. - пені за процентами; вирішено питання розподілу судових витрат.

ТОВ "Оптсервісойл" оскаржило дане рішення в апеляційному порядку.

ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" подало до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі, в обґрунтування якого посилалося на таке. Судом першої інстанції у цій справі прийнято рішення про стягнення солідарно з ТОВ "Оптсервісойл" та ПАТ "Закарпатнафтопродукт" 130 704 712,64 грн. заборгованості за Кредитним договором. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Банк як кредитор та ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" як поручитель уклали Договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником (ТОВ "Оптсервісойл") за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору. У провадженні господарського суду Закарпатської області знаходиться справа №907/759/17 предметом розгляду якої є визнання недійсним Договору поруки. Таким чином, справа №907/759/17 є пов'язаною з даною справою №907/20/16, а тому її не можна вирішити до вирішення справи №907/759/16.

Задовольняючи згадане клопотання та зупиняючи провадження у справі №907/20/16 до закінчення провадження у справі №907/759/17 на підставі частини першої статті 79 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, суд апеляційної інстанції вказав, що: господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом; рішення місцевого господарського суду в цій справі про задоволення позову мотивовано, зокрема, тим, що Банк як кредитор та ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" як поручитель уклали договір поруки від 07.05.2015 №10/01-03-3/100-Р (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником (ТОВ "Оптсервісойл") за виконання забезпечених зобов'язань, які випливають з умов Кредитного договору, в тому числі тих, що виникнуть у майбутньому; ухвалою господарського суду Закарпатської області порушено провадження у справі №907/759/17, предметом розгляду якої є визнання недійсним Договору поруки; тому провадження у справі №907/20/16 слід зупинити до закінчення провадження у справі №907/759/17.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода Банку з ухвалою суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 79 ГПК України в редакції, що була чинна до 15.12.2017, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі, зокрема, неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Статтею 79 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, було встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Касаційний господарський суд погоджується з вимогами, викладеними Банком у касаційній скарзі, та вважає за необхідне зазначити, що:

- судом апеляційної інстанції у прийнятті оскаржуваного судового акта не обґрунтовано, яким чином розгляд справи №907/759/17 унеможливить розгляд заявлених позовних вимог у даній справі №907/20/16, та не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановленні ним самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, що ними сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмета, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину, закріпленої статтею 204 Цивільного кодексу України;

- водночас господарський суд, розглядаючи вимогу про солідарне стягнення з позивачів заборгованості за Кредитним договором, у будь-якому випадку зобов'язаний був дослідити питання щодо належного виконання сторонами умов такого договору та встановити наявність у кредитора права вимоги до поручителя, а, отже, встановлення таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору в даній справі №907/20/16.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що розгляд справи №907/759/17 не був перешкодою для встановлення, з урахуванням вимог статті 43 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, суттєвих обставин у даній справі під час її розгляду господарським судом.

Не встановивши обставин, які унеможливлювали б розгляд даної справи до вирішення спору у справі №907/759/17, суд апеляційної інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження в даній справі, порушивши при цьому приписи частини першої статті 79 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017.

Крім того, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Наведеного судом апеляційної інстанцій враховано не було, тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право Банку на розгляд справи упродовж розумного строку.

Враховуючи наведені вище обставини Касаційний господарський суд не погоджується з аргументами відповідачів викладеними у відзивах на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Частиною шостою статті 310 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі №907/20/16 підлягає скасуванню, а справа №907/20/16, відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, - передачі до Львівського апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

З огляду на задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваного судового акта та відповідно до статті 129 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, належні до сплати витрати із судового збору за подання касаційної скарги (1 600 грн.) покладаються на ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево". Отже, з ПАТ "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" слід стягнути на користь Банку 1 600 грн. зазначених судових витрат.

Керуючись статтями 129, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити.

2.Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі №907/20/16 скасувати. Справу №907/20/16 передати до Львівського апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 1 600 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

4. Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов