ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018м. ДніпроСправа № 904/10643/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс", м.Дніпро

про стягнення 252 745, 94 грн. неустойки

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. НМХ 804104 від 15.12.17 р., юрисконсульт структурного підрозділу "Служба матеріально-технічного забезпечення";

від позивача: ОСОБА_2, дов. НМТ 071681 від 26.10.17 р., юрисконсульт відділу організації закупівлі продуктів харчування структурного підрозділу "Дніпровський головний матеріально-технічний склад";

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 252 745, 94 грн., що складають суму неустойки за непоставлений товар за договором поставки № ПР/НХ-17523/НЮ від 29.05.2017р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ПР/НХ-17523/НЮ від 29.05.2017р. в частині зобов'язання у строк встановлений договором поставити товар, а саме: шини до автотранспорту.

Відповідач у підготовчі засідання та у судове засідання 26.03.2018 р. не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не надав.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки на адресу відповідача (згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) було направлено ухвали про призначення підготовчого засідання, відкладення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Матеріали справи містять поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду та яке свідчить про отримання відповідачем 18.01.2018 р. ухвали про відкладення підготовчого засідання до 23.01.2018 р. (а.с. 33), а також поштове повідомлення про отримання відповідачем 01.02.2018 р. ухвали про відкладення підготовчого засідання до 13.02.2018 р. (а.с. 39).

Ухвала про призначення справи до розгляду по суті на 26.03.2018 р. була повернута підприємством зв'язку з поміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 66-68).

26.03.2018 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2017 р. Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", як Покупцем (Позивач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгсервіс", як Постачальником (Відповідач у даній справі) укладено договір поставки № ПР/НХ-17523/НЮ (далі - Договір).

Предметом вказаного договору є поставка постачальником покупцю шини до автотранспорту (далі - товар) згідно зі специфікацією № 1 (додаток № 1). Рік виготовлення - 2017. (п. 1.1.).

Найменування, кількість товару зазначені у специфікації № 1 (додаток №1) (п. 1.2.).

Згідно специфікації № 1, загальна сума договору складає 1 238 952, 00 (один мільйон двісті тридцять вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) грн. з урахуванням ПДВ 20% 206 492, 00 (двісті шість тисяч чотириста дев'яносто дві) грн.

За умовами пункту 4.1. вказаного вище Договору, товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня одержання постачальником заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару.

02.10.2017 р. листом № 0906178 відповідач звернувся до позивача та запропонував погодити поставку продукції за цінами, що передбачені договором, але іншого виробника, що не вплине на якість.

07.12.2017 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору від 29.05.2017 р. № ПР/НХ-17523/НЮ, відповідно до умов якої останні погодили здійснення поставки товару іншого виробника, перелік якого міститься у специфікації № 2 до договору (додаток №2).

Звертаючись із даним позовом, позивач посилається на те, що відповідачу була надана заявка на поставку товару згідно умов спірного договору та специфікації № 1, яка отримана представником останнього 26.07.2017 р., про що свідчить підпис на ній. Крім того, 08.12.2017 р. позивачем було направлено другу заявку відповідачу на поставку товару згідно умов Додаткової угоди № 1 до Договору та специфікації № 2. Проте, відповідач в порушення встановленого в п. 4.1. Договору строку, поставку товару не здійснив, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача пеню та штраф, передбачений п. 10.3. Договору.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6 та 627 ЦК України визначено свободу договору, у вигляді того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже встановлено вище, в п. 4.1. Договору сторони встановили, що поставка товару здійснюється не пізніше 10 робочих днів від дня одержання постачальником заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на отримання відповідачем 26.07.2017 р. заявки № НХ-3/4087 від 11.07.2017 р. про здійснення поставки товару, яка адресована директору ТОВ "Торгсервіс" ОСОБА_3, та отримана останнім, про що ОСОБА_3 вчинено на заявці відповідний підпис.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент отримання ОСОБА_3 вказаної вище заявки, а саме 26.07.2017 р., керівником підприємства відповідача був ОСОБА_4.

Згідно ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Документального підтвердження наявності повноважень у ОСОБА_3 на підписання вказаної вище заявки від імені підприємства відповідача, матеріали справи не містять.

Не містять матеріали справи і будь-яких доказів, які б підтверджували посилання позивача на направлення відповідачу 08.12.2017 р. заявки на поставку товару згідно додаткової угоди № 1 та специфікації № 2 до договору, оскільки вказана заявка взагалі не залучена до матеріалів справи.

Таким чином, відповідач в даному випадку не може вважатись таким, що прострочив виконання свого зобов'язання щодо поставки товару за спірним договором, внаслідок чого право позивача, відповідно, не може вважатись порушеним, і відповідно, у останнього не виникає права вимагати стягнення пені та штрафу в порядку п. 10.3. Договору, яким встановлюється відповідальність постачальника, зокрема, за несвоєчасну поставку товару.

З огляду на те, що позивачем не доведено прострочення відповідача щодо поставки товару, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 237, 526, 530, 626, 627, 712 Цивільного кодексу України, статтями 73, 74, 77, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.03.2018

Суддя ОСОБА_5