ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2018 р. Справа № 917/69/18

Суддя Білоусов С. М. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна компанія "Транзит"

про забезпечення позову по справі № 917/69/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна компанія "Транзит", 61052, м. Харків, вул. Червоноармійська, 15 ()

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт", 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, офіс 3 ()

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна компанія "Транзит" надійшло до суду клопотання (вх. № 3001 від 22.03.2018 р.) про забезпечення позову.

Дана заява вмотивована тим, що відповідач умисно ухиляється від виконання договірних зобов'язань та здійснює заходи, які можуть призвести до невиконання у подальшому судового рішення, а саме: відповідач у справі затягує її розгляд, має відкритих декілька виконавчих проваджень та на все його майно накладено арешт.

При вирішенні даної заяви судом зазначається наступне.

Згідно частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що посилання в заяві на те, що відповідач затягує розгляд справи, має декілька відкритих виконавчих проваджень та на все його майно накладено арешт спричине ухилення від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Більше того, будь-яких доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів щодо накладення арешту на грошові кошти та інші цінності заявником до заяви не додано.

Згідно статей 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, заявником до заяви не надано жодних пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як цього вимагає ст. 139 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна компанія "Транзит" про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у забезпеченні позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 23.03.2018 р.

Суддя Білоусов С. М.