ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2018 р. Справа№ 914/1799/14 Суддя Чорній Л.З., при секретарі Дзедзінській Ю., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України, м. Київ

на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства «Бродитеплоенерго», м. Броди Львівської області

про стягнення 3 143 473,10 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №12/790-БО від 03.09.2012 р.

Представники сторін:

від скаржника: н/з

від відповідача: н/з

від ВДВС: н/з

Суть спору.

Публічним акціонерним товариством Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України, м. Київ подано скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України, м. Київ до Комунального підприємства «Бродитеплоенерго», м. Броди Львівської області про стягнення 3 143 473, 10 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №12/790-БО від 03.09.2012 р.

Ухвалою суду від 12.03.2018 р. скаргу прийнято судом та призначено до розгляду в засіданні на 21.03.2018 р.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, надав суду клопотання від 19.03.18 р. за вх.№9791/18 про розгляд скарги без участі представника відділу ДВС, а також письмові пояснення (заперечення) на скаргу.

Розглянувши матеріали, подані скаржником, та письмові заперечення ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Л/о, суд встановив.

24.06.2014 р. господарським судом прийнято рішення у справі №914/1799/14, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства Бродитеплоенерго (80600, Львівська область, м. Броди, вул. Гончарська, 3-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ) 2 787 890,72 грн. основного боргу, 211 867,58 грн. пені, 38795,82 грн. інфляційних нарахувань, 104 918,98 грн. 3 % річних та62869,46 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення судом 16.07.14 р. видано наказ.

07.03.18 р. на адресу господарського суду ПАТ «НАК Нафтогаз України подано скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. Вказану скаргу скаржник мотивує тим, що на адресу ПАТ «НК «Нафтогаз Україна» (стягувач) 16.02.18р. надійшла постанова від 16.02.18 р. №44686459, винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Л/о про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні на підставі п.10.ст.34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.16 р. №1404-VIII.

Згідно з п.10 ч.1 ст.34 Закону №1404 підставами для зупинення вчинення виконавчих дій є включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-УШ (далі - Закон №1730), з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками -підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

В свою чергу, зазначив скаржник, ч. 4. ст.34 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

З рахуванням вказаного, заявник зазначив, що згідно наказу від 16.07.14 р., на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП №44686459, з боржника стягується, крім основного боргу, пені, інфляційних та 3% річних, судовий збір у розмірі 62,869,46 грн., а Закон 1404 не передбачає зупинення вчинення виконавчих дій в частині стягнення судового збору.

Враховуючи вказане, скаржник, з врахуванням заяви про уточнення від 20.03.18 р., просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1Є щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 44686459 в частині стягнення судового збору згідно наказу від 16.07.14 №914/1799/14

- зобов'язати начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області скасувати постанову від 16.02.18 ВП №4768407 про зупинення вчинення виконавчих дій в частині стягнення судового збору згідно наказу від 16.07.14 №914/1799/14.

В своїх заперечення по суті скарги державний виконавець зазначив, що кошти за виконавчим документом, а саме судовий збір в розмірі 62 869,46 грн. перераховані платіжним дорученням №135 від 12.01.18 р. на відповідний рахунок стягувача ПАТ «НАК «Нафтогаз України», відтак доводи скаржники є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши обставини справи, оглянувши матеріали, подані сторонами, суд дійшов висновку, що скарга на дії ДВС є безпідставною, спростовується матеріалами справи і не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Конституцією України, а саме ч.2 ст.19 передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту ст.326 Господарсько-процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як визначено ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зокрема, ст.339 ГПК України встановлено, що право на звернення із скаргою до суду мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права ст.341 ГПК України).

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження ВП№48302921 про стягнення заборгованості з КП «Бродитеплоенерго», до складу якого входить 5 виконавчих проваджень, в тому числі виконавчі провадження про стягнення заборгованості на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Як вірно зазначено скаржником, п.10.ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками -підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення божника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п.10 ст.34 Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає.

На підставі наказу Мінрегіону від 08.09.2017 р. №237 КП «Бродитеплоенерго» () включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Однак, до винесення Постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, платіжним дорученням №135 від 12.01.18 р. Головним територіальним управлінням юстиції у Л/о перераховано на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» судовий збір в розмірі 62 869,46 грн. згідно наказу №914/1799/14 від 16.07.14 р. (копію платіжного доручення долучено до матеріалів справи). І лише після цього, 16.02.18 р, державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до вимогп.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст. 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення та дії державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, відтак у суду немає правових підстав для задоволення поданої скарги.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, зворотнього суду не довів.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 1, 18, 34,35 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.18, 74, 77,86, 234, 342, 343 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького,6; ) за вх.номером канцелярії суду 679/18 від 07.03.18 р. на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбачених ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата підписання ухвали 26.03.2018 р.

Суддя Чорній Л.З.