ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р.Справа № 922/4204/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Головного управління Національної поліції в Харківській області, м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - Бородай К.П. (дов. № 01-16/2231 від 19.04.2017 р.);

відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача, Головного управління Національної поліції в Харківській області 243,26 грн. пені за період з листопада 2016 р. по квітень 2017 р., 61,07 грн. - 3% річних за період з жовтня 2016 р. по вересень 2017 р. та інфляційні витрати за грудень 2016 р. та січень 2017 р. в розмірі 97,89 грн. Також просить суд покласти на Відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Ухвалою господарського судлу Харківської області від 14.12.2017 р. було порушено провадження по справі та її розгляд призначено на 16.01.2018 р. о 10:00. Ухвалою суду від 16.01.2018 р. було призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження та його розгляд призначено на 01.02.2018 р. о 10:00. Ухвалою суду від 01.02.2018 р. було відкладено підготовче провадження на 06.03.2018 р. о 11:00. Ухвалою суду від 06.03.2018 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 20.03.2018 р. о 11:40.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 статті 182 ГПК України, з'ясувавши, що сторони надали всі наявні докази, на які вони посилаються, керуючись ч. 6 статті 183, п. 3 ч. 2 статті 185 ГПК України, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження.

Судом відкрито судове засідання по розгляду справи по суті 20.03.2018 р.

Повноважний представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. 01.02.2018 р. через канцелярію суду надав заяву, в якій вказує, що 18.01.2018 р. Відповідачем було сплачено на рахунок АК "Харківобленерго" пеню в розмірі 8,00 грн. та 3% річних в розмірі 1,00 грн.

Повноважний представник Відповідача в судове засідання не з"явився, 06.03.2018 р. через канцелярію суду надав відзив на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Також 06.03.2018 р. (вх. № 6193) через канцелярію суду надав клопотання, в якому просить суд зменшити розмір неустойки (пені) на 90%. Своє клопотання обгрунтовує тим, що грошові кошти на оплату електричної енергії для ГУНП в Харківській області були виділені несвоєчасно, а отже можливості для оплати електричної енергії у відповідача не було.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

На підставі договору про постачання електричної енергії № 59130 від 23.09.2016 р., АК "Харківобленерго" постачає Головному управлінню Національної поліції в Харківській області електричну енергію в повному обсязі.

Відповідно до "Правил користування електричною енергією", затвердженими Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 28 (зі змінами та доповненнями), Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов"язків сторін.

В ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов"язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів.

П. 7 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору, п. 2.2.2. якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобов"язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розд. 5 договору з урахуванням розд. 6, 7 договору згідно додатка 1 "Договірні величини споживання" та додатка 2 "Порядок розрахунків".

Згідно п. 2.3.3. договору, споживач зобов"язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування. Згідно п. 5 додатка 2, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунку, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до п. 5 додатка 2 до договору споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії, який повинен бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Сума пені, 3% річних та індексу інфляції нарахована відповідно до п. 4.2.1. укладеного між сторонами договору, в якому зазначено, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індекс інфляції. Сума пені нараховується Споживачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку 2 "Порядок розрахунків" до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремою строчкою.

П. 1 ст. 233 Господарського кодексу України визначего, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов"язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов"язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов"язання, суд повинен з"ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром боргу, ступеня виконання зобов"язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов"язання, незначності прострочення у виконанні зобов"язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайно добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50%, що складає 117,63 грн.

Враховуючи те, що Відповідач частково сплатив пеню в сумі 8,00 грн. та 3% річних в сумі 1,00 грн., суд вважає позовні вимоги АК "Харківобленерго" такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 20, 74, 86, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Раднаркомівська, 5, , р/р 2615 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, , р/р 5 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, МФО 38085) пеню в розмірі 117,63 грн., 3% річних в сумі 60,07 грн., інфляційні витрати в сумі 97,89 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

В частині стягнення пені в сумі 125,63 грн. та 3% річних в сумі 1,00 грн. - в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.03.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст. ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.П. Жигалкін