ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Дніпро

30.03.2018 Справа № Б24/257-10

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Карпенко К.М.

за участю представників сторін:

від кредитора: представник ПАТ "Родовід Банк" Сазонов О.С. за довіреністю №284 від 20.12.2017р.

від боржника: ліквідатор Ромашко Р.М.

розглянувши справу

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІКОМ", м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІКОМ", м. Дніпро

про визнання банкрутом

СУТЬ СПРАВИ:

Ухвалою суду від 16.03.2010р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ДІКОМ", м. Дніпро (далі - банкрут) в порядку ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою від 12.10.2010р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Татаринову Ю.В.

Ухвалою від 30.04.2015р. припинено повноваження арбітражного керуючого Татаринової Юлії Вячеславівни (свідоцтво №922 від 15.05.2013р.; АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Діком" (м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, 13/1, ), ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ромашко Розу Миколаївну (свідоцтво №883 від 15.05.2013р.; АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

27.03.2017р. до суду надійшла скарга ПАТ "Родовід Банк" №16-11-б.б./2478 від 24.08.2017р. на дії (бездіяльність) ліквідатора банкрута, яке обґрунтовано тим, що ліквідатором не здійснюються заходи щодо виявлення та повернення активів, а саме дебіторської заборгованості банкрута, не здійснено реалізацію вугільного концентрату, відходів що містять вугілля, промпродуктів вартість яких на 01.09.2010р. становить 2698290,15грн.

Крім того, ПАТ "Родовід Банк" зазначає, що ліквідатор має конфлікт інтересів з переможцем аукціону, а саме ТОВ "НАЦІОНАЛ-ТРАНС" оскільки є ліквідатором останнього. У зв'язку з чим не може виконувати належним чином функції ліквідатора банкрута. Також, ліквідатором не здійснюються заходи, щодо повернення з незаконного володіння у ТОВ "НАЦІОНАЛ-ТРАНС" фронтальних навантажувачів, які були придбані останнім на прилюдних торгах та за які сплачено лише 50% вартості лоту.

25.05.2017р. до суду надійшов відзив ліквідатора №01/21-31 від 24.05.2017р. згідно з яким останній заперечує проти задоволення скарги, оскільки повернення активів, а саме дебіторської заборгованості є неможливим у зв'язку з відсутністю первинної документації.

Стосовно, вугільної продукції, ліквідатор зазначає, що відповідно до п. 3 Інструкції по експлуатації складів для зберігання вугілля на шахтах, кар'єрах, збагачувальних фабриках та сортировках, згідно з яким максимальний строк зберігання вугілля від 12 місяців до 24 місяців. У зв'язку з чим, перевищення зазначеного терміну зберігання приводить до втрати вугільної продукції своїх фізичних властивостей. Списання та утилізація вугілля не проводилась у зв'язку з відсутністю у ліквідатора оригіналів документів та знаходженням продукції у зоні АТО.

Стосовно стягнення коштів з ТОВ "Націонал-Транс" ліквідатор зазначає, що останнім подано позовну заяву до ТОВ "Націонал-Транс" про стягнення заборгованості за отриманий фронтального навантажувача. Крім того, стосовно конфлікту інтересів з ТОВ "Націонал-Транс" ліквідатор зазначає, що її виключено зі складу ліквідаційної комісії ТОВ "Націонал-Транс" та призначено ліквідатором банкрута 30.04.2015р., тоді як майно реалізоване з прилюдних торгів 09.03.2011р., що спростовую наявність конфлікту інтересів.

04.09.2017р. до суду від ПАТ "Родовід Банк" надійшло доповнення №16-11-б.б./5872 від 29.08.17р. до скарги на дії ліквідатора, яке обґрунтовано тим, що ліквідатором не здійснюються всі можливі заходи щодо пошуку майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а не лише констатується факт відсутності майна; не здійснено аналіз фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності банкрута та не надано доказів звернення до колишнього керівника та засновників ТОВ "Діком" про надання господарсько-бухгалтерської документації та майна боржника. Крім того, скаржник зазначає, що ліквідатором не витребувано зазначену документацію і у колишнього ліквідатора.

Одночасно банк зазначає, що посилання ліквідатором на висновок вартості майна оцінщика Жирова А.К. від 01.09.2010р. не може братися до уваги у зв'язку з тим, що вугільний концентрат є товаром в обороті і через 7 років після оцінки, він вже був неодноразово замінений іншим аналогічним товаром і необхідна нова оцінка з відповідними експертизами.

21.11.2017р. від ліквідатора до суду надійшло доповнення до відзиву на скаргу банку №01/21-83юр. від 20.11.2017р., відповідно до якого ліквідатор зазначає, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено у ліквідаційної процедури подання до суду аналізу фінансово-господарської діяльності боржника разом з підтверджуючими доказами. Крім того, фінансове становище банкрута відоме банку як голові комітету кредиторів, оскільки на засіданнях комітету кредиторів ліквідатором надаються звіти про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно банкрута.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки провадження у даній справі було порушено 16.09.2010р., то при розгляді справи судом застосовуються норми Закону в редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника, тощо.

Стосовно тверджень банку про неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків в частині стягнення дебіторської заборгованості слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи банкрут має 36 дебіторів, з яких 12 підприємств дебіторів є припиненими, 3 перебувають с процесі припинення та 11 дебіторів знаходяться в зоні АТО, що в свою чергу позбавляє ліквідатора здійснювати заходи зі стягнення дебіторської заборгованості.

Рештам дебіторів ліквідатором направлено претензії щодо повернення заборгованості.

Крім того, ліквідатор звернувся до суду з позовними заявами до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення дебіторської у загальному розмірі 6248,00грн.

Також, відповідно до наказу №06/30 від 30.06.2017р. про проведення інвентаризації від 30.06.2017р. призначено проведення інвентаризації активів та зобов'язань підприємства стоном на 30.06.2017р. Відповідно до наказу №06/30-1 про затвердження результатів проведення інвентаризації та списання дебіторської заборгованості прийнято рішення про затвердження результатів інвентаризації активів та зобов'язань підприємства станом на 30.06.2017р. у розмірі 24246214,22грн. та прийнято рішення про списання з балансу безнадійної дебіторської заборгованості у зв'язку із пропуском позовної давності та відсутності первинних документів підтверджуючих заборгованість, що виключає можливість звернення до суду.

Комітетом кредиторів за своєму засіданні вирішено відкласти питання щодо списання дебіторської заборгованості.

Слід зазначити, що без наявності первинної документації ліквідатор позбавлений можливості належного стягнення дебіторської заборгованості.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи скаржника щодо невжиття ліквідатором заходів зі стягнення дебіторської заборгованості.

Стосовно не здійснення заходів з реалізації заставного майна слід зазначити наступне.

21.01.2016р. до суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Ромашко Р.М. про призначення судово-товарознавчої експертизи. Обґрунтовуючи дане клопотання, ліквідатор посилається на те, що на балансі боржника з липня 2009 року знаходиться вугільний концентрат марки Т (32 т.), промпродукт (63 т.), згідно Договору №51 уз від 01.10.2004 р. укладений між Асоціацією ФПТП "ДРФЦ" та ТОВ "ДІКОМ" та з грудня 2009 року за Договором зберігання 16/01-08 від 16.1.2008 року, що укладений між ЗАТ "ЦЗФ"Донецька" та ТОВ "ДІКОМ", вугільний марки Т (3655, 66 т.), вугільний концентрат марки ГСШ (621, 00 т.), відходи, що містять вугілля УСО (Ж) (4158,88 т.), промпродукт (2353,55), які оцінені 01.09.2010 року на загальну суму 2 698 290, 15 з ПДВ.

Ухвалою суду від 18.02.2016р. призначено у справі судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6). На розгляд експертам поставити наступні питання: 1. Чи є вугільний концентрат марки Т (32 т.), промпродукт (63 т), вугільний марки Т (3655, 66 т.), вугільний концентрат марки ГСШ (621, 00 т.), відходи, що містять вугілля УСО (Ж) (4158,88 т.), промпродукт (2353,55), які зберігаються з 2009 року придатними для використання ? 2. З урахуванням спливу часу, яку вартість мають вугільний концентрат марки Т (32 т.), промпродукт (63 т.), вугільний концентрат марки Т (3655, 66 т.), вугільний концентрат марки ГСШ (621, 00 т.), відходи, що містять вугілля УСО (Ж) (4158,88 т.), промпродукт (2353, 55 т.), які зберігаються з 2009 року ?

Відповідно до повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3960/16-34/3961/16-53 від 10.10.2016р. повідомлено про неможливість надання висновку експерта.

Відповідно до п. 3 Інструкції по експлуатації складів для зберігання вугілля на шахтах, кар'єрах, збагачувальних фабриках та сортировках, згідно з яким максимальний строк зберігання вугілля від 12 місяців до 24 місяців.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.05.2017р. між ПП Жиров А.К. (далі - оцінювач) та ТОВ "Діком" (далі - замовник) укладено договір №1-30/05/17 про надання послуг з проведення оцінки, відповідно до якого оцінювач приймає на себе обов'язки у відповідності із завдання замовника, а оцінювач надає послуги з проведення незалежної оцінки майна, а саме: вугільного концентрату марки Т, кількістю 32т.; промпродукту, кількістю 63т., вугільного концентрату марки Г, кількістю 3655,66т, вугільного концентрату марки ГСШ, кількістю 621т, вуглевмісних відходів марки УСО(Ж), кількістю 4158,88т., промпродукту, кількістю 2353,55т. Метою надання послуг є проведення оцінки - визначення ліквідаційної вартості, без ПДВ, об'єкту оцінки.

Відповідно до звіту про оцінку вартості майна №0206.1/17 від 08.06.2017р. вартість майна, а саме: угольного концентрату марки Т у кількості 32,0т. становить 1 грн., промпродукту у кількості 63,0т становить 1грн., угольного концентрату марки Г у розмірі 3655,66т становить 1 грн., угольного концентрату марки ГСШ у розмірі 621,0т. становить 1 грн., углесодержащие отході марки УСО (ж) у кількості 4158,88т. становить 1,00грн., промпродукту у розмірі 2353,55т. становить 1,00грн.

Вище наведене спростовую твердження ПАТ "Родовід Банк" щодо того, що ліквідатором не здійснюються заходи щодо реалізації вугільної продукції та відсутності нової оцінки вартості майна, оскільки ліквідатором проведено оцінку майна, що підтверджується звітом про оцінку вартості майна №0206.1/17 від 08.06.2017р., а реалізація вугільних активів є безперспективною та неліквідною, оскільки загальна вартість вугільної продукції становить 6 грн.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що заставний кредитор не позбавлений можливості в разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим вартості майна звернутись до суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки в порядку визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Крім іншого, ПАТ "Родовід Банк", як заставодержатель, не позбавлений права перевіряти в натурі наявність, стан, умови збереження предмета застави, проте в матеріалах справи відсутні докази здійснення такого огляду тощо.

Стосовно конфлікту інтересів ліквідатора з ТОВ "Націонал-Транс" та не здісненням ліквідатором заходів щодо повернення з незаконного володіння ТОВ "НАЦІОНАЛ-ТРАНС" фронтальних навантажувачів, слід зазначити наступне.

09.03.2011 відбулись прилюдні торги (аукціон) по реалізації майно, що належить банкруту на праві власності, а саме фронтального навантажувача марки Тота XZ636, 2007р. випуску, двигун НОМЕР_5 та фронтального навантажувача марки XZ 6561, 2007р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_6. Шасі № НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4. Переможцем торгів є ТОВ "Націонал-Транс". З переможцем торгів укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) на передачу у власність ТОВ "Націонал-Транс" фронтального навантажувача марки Тота XZ636, 2007р. випуску, двигун НОМЕР_5 за ціною у розмірі 121727,00грн.; біржовий контракт (договір купівлі-продажу) на передачу у власність ТТОВ "Націонал-Транс" фронтального навантажувача марки XZ 6561, 2007р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_6, шасі № НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4, за ціною у розмірі 252352,00грн.

Відповідно до протоколу №6 від 12.06.2014р. загальних зборів учасників ТОВ "Націонал-Транс" останніми прийнято рішення про припинення юридичної особи ТОВ "Націонал-Транс" шляхом ліквідації та призначено ліквідаційну комісію у складі Пукаленко О.Ю. та Ромашко Р.М.

27.04.2016р. протоколом загальних зборів №7 від 27.04.2016р. ліквідатор виключений зі складу ліквідаційної комісії ТОВ "НАЦІОНАЛ- ТРАНС".

Конфлікт інтересів це реальні або такі, що видаються реальними, протиріччя між приватними інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

В свою чергу ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" встановлює, що приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Тобто реальний конфлікт інтересів має відбутися лише тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями за для задоволення приватного інтересу приймає рішення або робить дію на користь себе або третіх осіб.

Скаржником не доведено фактів користування ліквідатором наданими службовими повноваженнями за для задоволення приватного інтересу станом на час продажу заставного майна, а саме в 2011 році, та як наслідок наявність конфлікту інтересів між ліквідатором та ТОВ "НАЦІОНАЛ-ТРАНС".

05.05.2017р. ліквідатор звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ТОВ "НАЦІОНАЛЬН-ТРАНС" з Товариства з обмеженою відповідальністю "Націонал-Транс" заборгованості за біржовим контрактом (договором купівлі-продажу) від 09.03.2011 у загальному розмірі 252 000 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за біржовими контрактами (договорами купівлі-продажу) № 09/01 та № 09/02 від 09.03.2011 в частині повної та своєчасної оплати придбаного майна, а саме: фронтального навантажувача, у встановлений договором строк, наявністю боргу у сумі 252 000 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2017 р. №904/5397/17 в задоволені позовних вимог ліквідатора до Товариства з обмеженою відповідальністю "Націонал-Транс" про стягнення заборгованості за біржовим контрактом (договором купівлі-продажу) від 09.03.2011 у загальному розмірі 252000,00грн. відмовлено через пропуск строку позовної давності (який наступив в 2014 році, тобто до призначення ліквідатором банкрута Ромашко Р.М.).

Наведене спростовує твердження ПАТ "Родовід Банк" щодо не здісненням ліквідатором заходів щодо стягнення коштів з переможця аукціону.

Крім того, банк, як заставний кредитор з 2011 року не звертався до суду з відповідною заявою про визнання результатів аукціону недійсним.

Крім іншого, скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо звернення ліквідатором до колишнього керівника банкрута та попереднього ліквідатора Татаринової Ю.В. в метою отримання статутної документації, первинної бухгалтерської документації, матеріальних цінностей.

Слід зазначити, що передача статутної документації, первинної бухгалтерської документації, матеріальних цінностей тощо повинно здійснюватись від колишнього керівника до ліквідатора, а в разі заміни ліквідатора - від колишнього до нового ліквідатора.

Ухвалою суду від 30.04.2015р. зобов'язано арбітражного керуючого Татаринову Юлію Вячеславівну (свідоцтво №922 від 15.05.2013р.; АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у 15 - ти денний строк передати арбітражному керуючому Ромашко Розі Миколаївні (свідоцтво №883 від 15.05.2013р.; АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) печатки і штампи банкрута, документацію, матеріальні та інші цінності банкрута.

Відповідно до актів прийому-передачі документів №3 від 22.05.2015р., №4 від 14.05.2015р. укладених між арбітражним керуючим Татариновою Ю.В. та ліквідатором ТОВ "Діком" Ромашкою Р.М. на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області по справі №Б24/257-10 від 30.04.2015р. арбітражним керуючим Татариновою Ю.В. передано наявні в неї документи новому ліквідатору.

Зазначені обставини спростовують викладені в скарзі банку обставини.

Крім того, ліквідатор додатково звернувся до колишнього керівника - гр. ОСОБА_9 з вимогою про передачу оригіналів установчих документів, первинної господарської та бухгалтерської документації, а також печаток та штампів (лист №01/21-89/2 від 18.10.2017р.).

Таким чином матеріали справи спростовують твердження ПАТ "Родовід Банк" що ліквідатором не здійснювались заходи з отримання документації банкрута, як у попереднього ліквідатора, так й колишнього керівника.

Також, ліквідатором здійснено інвентаризацію товарних-матеріальних цінностей, грошових коштів в касі, бланків суворої звітності, основних засобів, фінансових вкладень, розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами і кредиторами відповідно до наказу №06/30 від 30.06.2017р. про проведення інвентаризації. Зазначені докази спростовують твердження банку щодо нездійсненням ліквідатором аналізу фінансового стану банкрута.

Як вбачається із матеріалів справи ліквідатор звітує перед комітетом кредиторів, що підтверджується протоколами №2 від 09.10.2015р. №4 від 11.11.2016р. №5 від 28.12.2016р., №6 від 27.02.2017р. Крім того, ліквідатором подавались до суду звіти про хід ліквідаційної процедури №01/21/2нн від 16.01.2017р., №01/21-23 від 27.02.2017р.

Слід зазначити, що комітетом кредиторів питання щодо неналежного виконання ліквідатором своїх повноважень не розглядалось, рішення щодо заміни ліквідатора не приймалось.

Статтею 3-1 Закону (в попередній редакції) встановлено вичерпний перелік підстав, які є обов'язковими для усунення арбітражного керуючого від виконання його обов'язків, а саме: анулювання ліцензії арбітражного керуючого, недотримання арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень.

Згідно з ч. 11 зазначеної статті невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи те, що в скаржником не подано доказів неналежного виконання ліквідатором своїх повноважень, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ПАТ "Родовід Банк" на дії ліквідатора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 3-1, 24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ПАТ "Родовід Банк" №16-11-б.б/2478 від 24.08.2017р. (із урахуванням доповнень №16-11-б.б/5872 від 29.08.2017р.) на дії ліквідатора відмовити.

Ухвала набирає законної сили в день її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 26.02.2018р.

Суддя Д.М. Полєв