РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2018 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Боброва Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Степаненко К.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу 927/1158/17

за позовом: Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, вул. М.Бірюзова, 53, м. Полтава, 36007;

до: Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія", вул. Шевченка, б.15, м. Чернігів, 14000;

про: стягнення 178491,39 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Полтавська Ю.В. - фахівець юридичного відділення загону, довіреність № 11 від 21.02.2018;

від відповідача: Марченко Р.Г., довіреність №19/05 від 02.01.2018.

В С Т А Н О В И В:

Позивачем - Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ТУ МНС України у Полтавській області подано позов до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" про стягнення заборгованості в сумі 178491,39 грн.

У позовній заяві позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем не виконано вимоги укладеного 03.01.2012 року між сторонами договору №11-с на постійне та обов"язкове обслуговування об"єктів та окремих територій державною аварійно-рятувальною службою, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 121069,48 грн. Крім того, позивач нарахував відповідачу 23637,28 грн пені, 6388,37 грн - 3% річних та 27396,26 грн - інфляційних втрат. Всього 178491,39 грн, які і просить стягнути позивач.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву (а.с.88-91) позовні вимоги визнає частково, вважаючи, що частина позовних вимог є безпідставною, необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами.

У відзиві на позовну заяву та у доданих письмових запереченнях на відповідь на позовну заяву (а.с.151-152) представник відповідача вказує на те, що частина Актів виконання умов договору № 11-с від 03.01.2012, а саме: за червень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, листопад, грудень 2016 року; січень, лютий, квітень 2017 року, на підставі яких позивачем визначена частина заявленого до стягнення основного боргу, підписані не уповноваженими особами і в подальшому не схвалені юридичною особою.

У зв'язку з цим, представником відповідача здійснено особистий письмовий розрахунок визначеного розміру позовних вимог (а.с.105-110).

Відповідач, з урахуванням наданого письмового уточнення до відзиву на позовну заяву (а.с.158), просить суд:

- застосувати позовну давність та зменшити суму пені на 4352,61 грн, з них 2703,74 грн (закінчення терміну позовної давності) та 1648,87 грн (Акти виконання умов договору не приймалися уповноваженими на те особами);

- визнати Акти виконання умов договору № 11-с від 03.01.2012 за червень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, листопад, грудень 2016 року; січень, лютий, квітень 2017 року неналежними та недопустимими доказами, а послуги неприйнятими та зменшити суму основного боргу по Договору № 11-с від 03.01.2012 на 38257,15 грн;

- зменшити розмір 3% річних по Договору № 11-с від 03.01.2012 на 1980,57 грн;

- зменшити розмір інфляційних втрат по Договору № 11-с від 03.01.2012 на 4798,24 грн.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача (а.с.139-141), в якій позивач вказує на те, що відзив відповідача на позовну заяву ґрунтується на недостовірних, неправдивих та непідтверджених належними доказами щодо фактичних обставин справи.

Розглянувши справу по суті, з"ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України «Чернігівнафтогазгеологія» (Замовник) та Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Управління МНС в Полтавській області (Виконавець), правонаступником якого є позивач (а.с. 55-61), 03 січня 2012 року було укладено Договір №11-с на постійне та обов»язкове обслуговування об»єктів та окремих територій державною аварійно-рятувальною службою (далі - Договір) (а.с. 20-22), мета якого проведення запобіжно-профілактичної діяльності на об"єктах геологорозвідувальної і нафтової промисловості (п.п.2.1 Договору), ліквідація надзвичайних ситуацій або окремих ії наслідків на об"єктах геологорозвідки і нафтогазової промисловості, виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п.п. 2.2 Договору); надання додаткових платних послуг на замовлення Замовника згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1102 «Деякі питання надання додаткових платних послуг підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій» (п.п. 2.3 Договору).

Виконавець, згідно п.п 2.1, обстежує об"єкти і території Замовника з метою профілактики виникнення надзвичайних ситуацій (п.п. 3.1.1. Договору). Перелік об»єктів Замовника, які підлягають постійному та обов"язковому обслуговуванню Виконавцем, наведено в Додатку 1 до Договору (а.с. 23).

Вартість послуг (робіт) згідно п.п. 2.1 визначається калькуляціями (а.с. 24-25 Договору), які є невід"ємною частиною Договору (п.п. 4.1 Договору).

Згідно п.п. 2.2 Замовник перераховує кошти, які необхідні для виконання безперебійних аварійно-рятувальних робіт Виконавцем. Остаточний розрахунок визначається окремими калькуляціями за фактично виконані роботи (п.п. 4.2 Договору).

Згідно п.п 2.3 визначається окремими калькуляціями, виконаними за фактичними витратами на їх виконання, з попередньою оплатою 50% витрат вартості послуг (п.п. 4.3 Договору).

Згідно п.п. 4.4 Договору виконання робіт по п.п. 2.1; 2.2; 2.3 підтверджується актами виконання умов договору, затвердженими Виконавцем і Замовником.

Акти виконання умов договору, згідно п.п. 2.1, складаються уповноваженими особами Виконавця і Замовника, скріплюються печатками та затверджуються керівниками (п.п. 4.5 Договору).

Згідно п.п. 4.6 Договору, акти виконання умов договору надсилаються Замовнику для підписання рекомендованим листом чи вручаються особисто.

Відповідно до п.п. 4.7 Договору Замовник зобов"язаний у 3-х денний термін розглянути, підписати та направити акти виконання умов договору Виконавцю рекомендованим листом. У разі неповернення актів виконання умов договору, при відсутності письмової претензії з обгрунтуванням та підтверджуючими документами, вони вважаються підписаними у день, наступний за закінченням встановленого терміну з урахуванням часу поштового перебігу відправлення.

Оплата за профілактичне обслуговування підприємств Виконавцем здійснюється Замовником шляхом щомісячного перерахування коштів напротязі 5 (п"яти) банківських днів з моменту підписання Актів виконання умов договору (п.п. 4.8 Договору).

У п.п. 6.3 Договору сторони передбачили, що за порушення терміну оплати, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виконання зобов"язання. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов»язків за даним Договором.

Згідно п.п. 7.1 Договору, він набирає чинності з 01 січня 2012 року і діє до 31 грудня 2012 року. Якщо протягом 20 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не заявила про припинення його дії, він вважається пролонгованим на кожен наступний рік.

Як вбачається із матеріалів справи, Договір пролонговувався і фактично був розірваний 11 квітня 2017 року укладенням сторонами угоди №497/200-юр (а.с. 150).

Фактично за своєю юридичною природою Договір є договором про надання послуг.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов"язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов"язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не установлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

У відзиві на позовну заяву відповідач не визнає позовні вимоги частково у частині нарахування основної заборгованості за 10 Актами виконання умов договору та нараховану на цю заборгованість суму пені, 3% річних та інфляційних втрат, а саме за Актами: від 30.06.2015 (а.с. 32); від 30.11.2015 (а.с. 37); від 30.12.2015 (а.с. 38); від 31.01.2015 (а.с. 39); від 29.02.2015 (а.с. 40); від 30.11.2016 (а.с. 43); від 31.12.2016 (а.с. 50); від 31.01.2017 (а.с. 51); від 23.02.2017 (а.с. 52); від 10.04.2017 (а.с. 54).

Відповідач посилається на те, що вищевказані Акти підписані не уповноваженими на те особами, юридичною особою. У подальшому не схвалені, що підтверджується відсутністю будь-якої оплати.

Проте, як з"ясувалось під час розгляду справи, частина Актів підписана заступником директора відповідача Малишем В.П., згідно посадової інструкції заступника директора (а.с. 171-173), входив обов'язок здійснення, зокрема, організації проведення оплати за надані послуги для виробництва та відповідальності за неналежне виконання розрахунків за отримані послуги.

Відповідачем не надано суду доказів, зокрема претензії з обґрунтуванням та підтверджуючими документами (п.п. 4.7 Договору), на підтвердження саме не виконання відповідачем послуг за вказаними вище Актами.

З огляду на приписи п.3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до яких відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах на підприємствах, несе керівник підприємства. Суд в ухвалі від 22.02.2018 (а.с. 167-168), викликав у судове засідання для дачі пояснень директора ДП НКК «Надра України «Чернігівнафтогазгеологія» Момота Ю.П. та заступника директора Малиша В.П., з можливістю, в порядку ч.3 ст. 87 ГПК України, допиту їх як свідків про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Проте, зазначені особи на виклик суду не з"явилися.

Звертає на увагу факт визнання відповідачем основної заборгованості, включаючи і заборгованість за вказаними актами виконання умов Договору, у відповіді відповідача на претензію позивача. Так, у відповіді відповідача №40-3924/45 від 07.11.2017 (а.с. 13), відповідач повністю визнає заборгованість по Договору №11-с від 03.01.2012 у розмірі 181908,11 грн за період липнь 2014 року - квітень 2017 року.

В листі відповідача №19/01/2 від 02.01.2018 (а.с. 97), за результатами розгляду матеріалів цієї позовної заяви від 04.12.2017 за №40-4303/45.03 на суму 178491,39 грн (ціна позову), відповідач визнає заборгованість та пропонує позивачу укласти мирову угоду, Договір реструктуризації боргу та подати їх на затвердження Господарського суду Чернігівської області.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивачем надано достатні докази, які дають змогу дійти висновку про задоволення позовних вимог. Проте, відповідачем, у свою чергу, не надано належних доказів, які б спростували викладені у позовній заяві обставини.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 23637,28 грн пені за період з 06.02.2015 по 27.10.2017.

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, ч.6 ст.231 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Відповідно до п.6.3 Договору, за порушення терміну оплати Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виконання зобов'язання. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов'язків за даним Договором.

Враховуючи те, що сума основного боргу не була своєчасно сплачена відповідачем, відповідно до розрахунку позивача, відповідачу нараховано та пред'явлено до стягнення 23637,28 грн пені за період з 06.02.2015 по 27.10.2017.

Матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати наданих послуг. Однак, з розрахунку позивача вбачається, що позивачем невірно встановлений період для нарахування пені.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що пеня за прострочення оплати наданих позивачем послуг повинна нараховуватися за період з 21.12.2016 по 17.10.2017.

Відповідно до ст. 223 ГК України, при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки позивачем пропущено строк для пред'явлення до стягнення пені, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Крім того, позивачем в позовній заяві заявлена вимога про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 6388,37 грн та інфляційних збитків в сумі 27396,26 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши розрахунок позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню 121069,48 грн основного боргу, 2481,80 грн пені та 6388,37 грн 3% річних, 27396,26 грн інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 242, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" (вул. Шевченка, б.15, м. Чернігів, 14000, ) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (вул. М.Бірюзова, 53, м. Полтава, ) 121069,48 грн основного боргу, 2481,80 грн пені та 6388,37 грн 3% річних, 27396,26 грн інфляційних витрат та 1822,36 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору, відмовивши в решті позовних вимог.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області.

В судовому засіданні 26.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено та підписано 02.04.2018.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.М. Бобров