РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.03.2018Справа № 910/20235/17
За позовом Департаменту патрульної поліції

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

про стягнення 20677,99 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники:

від позивача - Ковтун А.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач подав відзив на позов, у якому вимоги позову не визнав, пославшись на те, що оскільки Позивач є власником обох пошкоджених автомобілів, в ньому відбулося поєднання боржника та кредитора в одній особі. Крім того, сума страхового відшкодування мала бути розрахована виходячи з вартості ремонту з урахуванням зносу, а також без ПДВ, оскільки Позивачем не додано доказів сплати цієї суми на рахунок виконавця ремонтних робіт.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017 по вул. Волгоградська, в м. Кривому Розі, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водії ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався в безпеці руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються відомостями протоколом про адміністративне правопорушення та постановою суду, копії яких містяться у справі.

Так, унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Тойота», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить Позивачу на праві власності, був під керуванням його працівника на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування); докази, що Договір не був діючим на час ДТП, у справі відсутні.

Відповідно до висновку оцінювача від 16.07.2017 № Д12/06/17 із калькуляцією до нього вартість матеріального збитку ТЗ становить 11140,17 грн., вартість ремонту - 19314,84 грн. із ПДВ 20%.

Приписами ст.988 ЦК України унормовано обов'язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п.36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Із матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся 14.06.2017 до Відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування, у відповідь на яку отримав від останнього відмову (лист від 23.06.2017 № 1017), мотивовану тим, що оскільки Позивач є власником обох пошкоджених автомобілів, в ньому відбулося поєднання боржника та кредитора в одній особі.

Водночас, наведена Відповідачем у вказаному листі та у відзиві на позов підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування не є обґрунтованою, оскільки не спростовує покладеного на страховика ст. 3, 17, 32, 37 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів", ст. 988, 990 ЦК України та договором обов'язку з виплати страхового відшкодування.

До того ж, посилання Відповідача на поєднання в одній особі Позивача боржника та кредитора на підставі ст. 606 ЦК України не є підставним, оскільки в даному випадку боржником є саме Відповідач, як особа, яка є страховиком за полісом №АК/6031877, та в якої виникає обов'язок по відшкодуванню завданої третім особам шкоди.

Таким чином, Відповідач мав здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 90 днів з моменту отримання заяви про страховий випадок 14.06.2017, тобто до 12.09.2017.

Одночасно, з урахуванням ст. 1194 ЦК України, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодовування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розмір страхового відшкодування мав розраховуватися з урахуванням звіту про оцінку, яким визначено вартість матеріального збитку в розмірі 11140,17 грн.

Поряд із цим, до вказаної вище суми було також включено ПДВ, однак п.36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази оплати відновлювального ремонту та, як вбачається із заяви страхувальника та позовних вимог, останній просив сплатити вказану суму безпосередньо на його рахунок, у зв'язку з чим від визначеної вартості матеріального збитку в розмірі 11140,17 грн. підлягає вирахуванню ПДВ 20% у розмірі 1856,69 грн., а відтак сума страхового відшкодування, належного Позивачу до виплати, становить 9283,48 грн. Одночасно, суд вважає за необхідне зауважити, що в разі здійснення Позивачем оплати відновлювального ремонту на рахунок виконавця таких робіт, який є платником ПДВ, Позивач не позбавлений у подальшому права на відшкодування розміру ПДВ.

Виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та, зокрема, у вигляді нарахування та стягнення передбачених ст.625 ЦК України 3% річних за весь час прострочення заборгованості.

Водночас, із наведеного Позивачем розрахунку 3% річних вбачається, що останнім невірно обраховано період, з якого починається прострочення, оскільки Відповідач мав виконати свій обов'язок з виплати страхового відшкодування до 12.09.2017, а відтак 13.09.2017 є першим днем прострочення виконання зобов'язання.

З огляду на наведене, здійснивши арифметичний перерахунок даної позовної вимоги, суд вважає її обґрунтованою в розмірі 9,16 грн.

Також, підлягає перерахуванню з 13.09.2017 заявлена Позивачем на підставі ст. 992 ЦК України, п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вимога про стягнення з Відповідача пені, розмір якої за арифметичним перерахунком суду становить 76,30 грн.

Таким чином, заявлені позовні вимоги визнаються судом частково обґрунтованими та задовольняються в межах вказаних вище сум; у іншій частині суд у позові відмовляє з наведених у рішенні підстав.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (м. Київ, провулок Балтійській, 20; ідентифікаційний код 22229921) на користь Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ідентифікаційний код 40108646) 9283 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 48 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), 76 (сімдесят шість) грн. 30 коп. пені, 9 (дев'ять) грн. 16 коп. 3% річних, а також 724 (сімсот двадцять чотири) грн. 94 коп. судового збору.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.03.2018.

Суддя Сташків Р.Б.