ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. м. Київ Справа № 911/117/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рао-Інжиніринг», м.Ірпінь

прo стягення 65219, 85 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

за участю:

Представник позивача - ОСОБА_1

Відповідача не зявився

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рао-Інжирінг» про стягнення 65 219, 85 грн.

Провадження у справі № 911/117/18 відкрито ухвалою від 19.01.2018 року за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 13.02.2018 року.

У підготовчому засіданні 13.02.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 13.02.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 13.02.2018 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.03.2018 року.

В судовому засіданні 06.03.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача в судове засідання 06.03.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За загальним правилом, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У звязку з чим, в судовому засіданні 06.03.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, між Приватним акціонерним товариством «Сантехкомплект»ПрАТ «САНТЕХКОМПЛЕКТ» (позивач), яке виступає в ролі Постачальника, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рао-Інжирінг» (відповідач, Покупець) 23.05.2016 року укладено Договір поставки №160/16-сб (далі - Договір) згідно з умовами якого, Постачальник зобовязався поставити Покупцю товар, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити поставлений товар.

Після узгодження асортименту, кількості, якості, ціни та для отримання продукції відповідач надав позивачу відповідну заявку на поставку. На виконання замовлення позивач надавав рахунки на оплату та поставляв товар, а відповідач таке виконання прийняв без будь-яких заперечень та зауважень, що підтверджується відповідними первинними документами. Відповідно до п.3.2 Договору оплата товару здійснюється протягом чотирнадцяти календарних днів з моменту поставки.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору в період з 23.05.2016 року по 09.11.2016 року поставив відповідачу товар на загальну суму 119 623,98 грн. Строк оплати всіх партій поставленого товару, враховуючи останню, а саме від 09.11.2016 року настав 23.11.2016 року.

Однак, відповідач свої зобовязання з оплати поставленого товару своєчасно та в повному обсязі не виконав, оплатив товар лише на суму 54 404,13 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач 09.11.2017 року надсилав позивачу ОСОБА_2 № 59/17-пр про сплату боргу. Однак, відповідна ОСОБА_2 залишена відповідачем без відповіді та задоволення, заборгованість в сумі 65 219,85 грн. не сплачено.

Відповідачем в ході розгляду спору відзив на позов та докази сплати наведеного в позові боргу не надано.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в сумі 65 219,85 грн. як заявлено в позові, що відповідачем не заперечено та не спростовано належними та допустимими доказами.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сплаченій позивачем сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рао-Інжирінг» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Островського, 12-Б, приміщення 23, код 39755547) на користь Приватного акціонерного товариства «Сантехкомплект» (04073, м.Київ, вул. Куренівська, 16-а, код 20038832) 65 219,85 грн. основного боргу та 1762 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Кошик