РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.03.2018Справа № 910/21843/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Державної екологічної інспекції у м. Києві (04071, м.Київ, вул.Набережно-Лугова, 4)

до Приватного акціонерного товариства "Русин" (03134, м.Київ, вул.Миру, 19-Е)

про стягнення збитків 50 754,69 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Супрун Л.О. за дов.

від відповідача: Старосельська К.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна екологічна інспекція у м. Києві звернулась до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом про стягнення 50 754,69 грн. збитків, спричинених викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел без спеціального дозволу за фактом планової перевірки, які не відшкодовані у добровільному порядку.

Ухвалою суду від 08.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21843/17, розгляд справи призначено на 23.01.2018.

16.01.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він виклав власні міркування та заперечення щодо доводів позивача та надав Звіт інвентаризації викидів забруднюючих речовин в повітря від стаціонарних джерел, посилаючись на результати якого вказує, що при розрахунку позивачем суми збитків, було безпідставно включено 35 849,94 грн., визнає суму 14 904,75 грн. відшкодування.

Ухвалою суду від 23.01.2018 у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справу № 910/21939/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 08.02.2018.

08.02.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.03.2018.

26.02.2018 через відділ діловодства суду позивачем подано пояснення на відзив, відповідно до якого позивач стверджує про правильність власних розрахунків та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

26.02.2018 через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення проти пояснень на відзив, у яких відповідач, проаналізувавши наявні у матеріалах справи розрахунки позивача та відповідача, з урахуванням поправок і виправлених посилок, зазначає, що сума збитків становить 26 184,29 грн.

Ухвалою суду від 01.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.03.2018.

У судовому засіданні 29.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача визнав частково вимоги позивача відповідно до заперечень від 28.02.2018.

У судовому засіданні 29.03.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до преамбули Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон) охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід'ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров'я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів. Цей Закон визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Стаття 50 Конституції України гарантує кожному право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Відповідно до вимог ст. 66 Конституції України кожен, хто заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу, повинен відшкодувати шкоду в повному обсязі.

Статтею 34 Закону встановлено, що завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

У відповідності до ст. 28 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, а також іншими органами виконавчої влади.

Згідно ч. 1 ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря.

Матеріалами справи встановлено, що Державною екологічною інспекцією у місті Києві відповідно до наказу № 685 від 07.10.2016, направлення № 765 від 07.10.2016 у період з 12.10.2016 по 28.10.2016 було проведено планову перевірку щодо додержання вимог чинного природоохоронного законодавства в діяльності ПАТ «Русин», яке знаходиться за адресою: 03134, м.Київ, вул..Миру, 19-Е та здійснює фасування та оптовий продаж фарб.

З Акту перевірки Державної екологічної інспекції у м.Києві № 04/768а вбачається, що ПРАТ «Русин» при проведенні господарської діяльності на території міста Києва з фасування та оптового продажу фарб, у приміщеннях по вулиці Миру, 19Е у Святошинському районі м.Києва, площею 29244,00 кв.м. та 2149,40 кв.м., власником яких являється на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 3555587 від 08.08.2005 року та серія МК № 010003610 від 21.11.2000 року. Частину приміщень ПрАТ «Русин» передає в оренду іншим юридичним особам. Перевіркою встановлено, що джерелами викидів забруднюючих речовин підприємства являються: два твердопаливних водо нагрівних котли, дільниця мийки двигуна, випробувальний стенд дизельних двигунів, дільниця плазменної різки металу, паливний бак стенда обкатки дизельних двигунів (неорганізоване); викиди забруднюючих речовин здійснюються на підставі дозволу № -10099 від 18.05.2015 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, при цьому у період з 12.12.2013 по 17.05.2015 року стаціонарні джерела викидів підприємства здійснювали викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без спеціального дозволу.

28.10.2016 Державною екологічною інспекцією у м.Києві складено протокол № 01315 про адміністративне правопорушення ПрАТ «Русин» ст.ст. 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та 31.10.2018 винесено постанову про накладення на ПрАТ «Русин» адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн.

Вказаний штраф був сплачений позивачем 01.11.2016, що підтверджується копією платіжного доручення, долученого до справи.

27.01.2017 Державна екологічна інспекція у м.Києві звернулась з претензією № 13 до ПАТ «Русин» з вимогою відшкодувати збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, заподіяні державі у сумі 50 754,69 грн.

25.09.2017 відповідач надіслав лист за вих. № 38 із запереченнями щодо розрахунку завданої шкоди, у відповідь на який Державна екологічна інспекція у м.Києві листом № 2509-04/12 від 23.10.2017 надала новий розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу ПрАТ «РУСИН», проте сума збитків залишилась 50754,69 грн.

Проте, відповідач в добровільному порядку збитки не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом щодо стягнення 50 754,69 грн. збитків, спричинених викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел без спеціального дозволу за фактом перевірки Державної екологічної інспекції у м.Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період з 12.12.2013 по 17.05.2015 року за відсутності відповідного дозволу, зафіксовано Актом перевірки № 04/768, суперечить вимогам ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та покладає обов'язок на відповідача відшкодувати завдану державі шкоду у заявленому розмірі відповідно до ст.ст. 34, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 1166 ЦК України.

Відповідач позов визнає частково, зазначаючи про безпідставне включення позивачем до джерел викидів забруднюючих речовин: метану та бенз (а)пірену, та нарахування суми 26 184,29 грн. збитків, за розрахунком відповідача належить до відшкодування 24 570,40 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Русин» здійснювало господарську діяльність у період з 12.12.2013 по 17.05.2015 році за участю джерел забруднення без спеціального дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що було виявлено перевіркою Державною екологічною інспекцією у м.Києві та зафіксовано в акті перевірки № 04/768а.

У процесі перевірки був наданий дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -10099 від 18.05.2015 по об'єкту ПрАТ «Русин», проте попередній дозвіл № -052 від 19.06.2012, закінчився 11.12.2013.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Частиною 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, за змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Отже, при вирішенні даного спору на позивача покладається обов'язок довести розмір шкоди, завданої протиправною поведінкою, факт порушення відповідачем законодавства та причинний зв'язок між цим порушенням і завданою шкодою навколишньому середовищу. Відповідач, в свою чергу, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд встановив факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, що виявився у забрудненні атмосферного повітря у період з 12.12.2013 до 17.05.2015 році без отримання відповідного дозволу, що підтверджено актом перевірки та не заперечується самим відповідачем.

Встановлено судом і наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у здійсненні викидів без дозволу; безпосереднього причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою (спричинення державі збитків), вина відповідача виражена у невжитті заходів, спрямованих на уникнення шкідливого результату.

Розрахунок збитків, завданих відповідачем у заявленому розмірі 50 757,69 грн. здійснений інспектором Держекоінспекції у м.Києві на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 10.12.2008 №639, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища (далі - Методика), розрахунковим методом.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що підставою нарахування Держекоінспекцією завданих збитків став не сам факт понаднормового викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а здійснення таких викидів без відповідного дозволу. Вказана обставина правомірно розцінена контролюючим органом як понаднормові викиди.

Згідно п.3.11 Методики, розрахунок розмірів відшкодування збитків час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Відповідно до п.3.6 Методики визначено, що розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за характеристиками джерелами викиду, зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання, зокрема таких як Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, питомі викиди (показники емісії), результатами інструментально-лабораторних вимірювань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив розрахунок відповідно до Методики, проте відповідач не погоджується із здійсненим позивачем обрахуванням та переліком джерел викидів.

Відповідно до наданого відповідачем Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ПрАТ «Русин», 2014 рік, виготовлений ТОВ «Київський центр промекології» (реєстраційне свідоцтво Міністерства екології та природних ресурсів № 601 від 15.08.2011 року) встановлено, що в джерелі викидів № 4 (стенд обкатки дизельних двигунів) через димову трубу в атмосферу викидаються 5 видів забруднюючих речовин: оксид вуглецю, оксиди азоту, діоксин сірки, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом, вуглеводні насичені С12-С19. Натомість, у розрахунку позивача вказано також метан та бенз(а)пірен, що не можуть виділятися даним видом джерела забруднення.

Крім того, в розрахунку позивача допущено арифметичні помилки.

Згідно розрахунку відповідача, який визнається судом обґрунтованими та таким, що відповідає Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 10.12.2008 №639, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища, розмір завданої ПрАТ «Русин» шкоди від здійснення викидів в атмосферне повітря без відповідного договору у період з 12.12.2013 по 17.05.2017 становить 24570,40 грн., позивачем безпідставно здійснено нарахування 26 184,29 грн.

Позивач доводів відповідача щодо розміру відшкодування належними доказами не спростував.

Доказів оплати відповідачем суми 24 570,40 грн. збитків, суду не надано.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 24 570,40 грн. збитків. В частині стягнення суми 26 184,29 грн. належить відмовити у зв'язку із безпідставністю нарахування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 81, 129, 232-234, 240 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Русин" (03134, м.Київ, вул.Миру, 19-Е, ) на користь Державної екологічної інспекції у м. Києві (04071, м.Київ, вул.Набережно-Лугова, 4, ) 24 570 (двадцять чотири тисячі п'ятсот сімдесят) грн. 40 коп. збитків, з яких в дохід спеціального фонду Державного бюджету 7371 (сім тисяч триста сімдесят одну) грн. 12 коп. та 17 199 (сімнадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. 28 коп. в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Київської міської ради на спеціальний рахунок державного бюджету за реквізитами: на спеціальний рахунок державного бюджету за реквізитами: одержувач УДК у Святошинському районі м.Києва на р/р 0009, МФО 820019, одержувач ГУ ДКСУ у м.Києві, , код бюджетної класифікації 24062100.

2. В решті позову відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Русин" (03134, м.Київ, вул.Миру, 19-Е, ) на користь Державної екологічної інспекції у м. Києві (04071, м.Київ, вул.Набережно-Лугова, 4, ) судовий збір у розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири) грн. 56 коп. на розрахунковий рахунок № 1138 в Держказначейській службі України м.Київ, банк ГУДКСУ у м.Києві, МФО 820172.

Відповідні накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 01.04.2018

Суддя О.М. Ярмак