КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2018 р. Справа№ 925/404/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Чорної Л.В.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Камінській Т.О.,
за участю представників:
від позивача: Сорокіна А.В.
від відповідача: не з`явилися;
третьої особи: не з`явилися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі"
на рішення господарського суду Черкаської області від 03.07.2017 р. (дата підписання 12.07.2017)
у справі № 925/404/17 (суддя Довгань К.І.)
за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі"
до Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості"
третя особа - Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради
про визнання договору укладеним
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 03.07.2017 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права та суперечить обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначає на те, що останньою ухвалою суду від 20.06.2017 судове засідання було призначене на 29.06.2017, на якому представник позивача не був присутній, проте, судом не було винесено та не направлено на адресу позивача ухвалу про відкладення розгляду справи на 03.07.2017, що є порушенням вимог ст. 77 ГПК України та ст. 87 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017), а тому позивач не був належним чином повідомлений про судове засідання 03.07.2017, що позбавило його можливості викласти свої доводи та міркування. Також, як вказує скаржник, суд допустився помилкового висновку про відсутність у особи, що орендує опалюване приміщення обов'язку про укладання договору на теплопостачання з належною теплопостачальною організацією.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 р. апеляційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 03.07.2017 р. у справі №925/404/17 прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження.

27.09.2017 від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу. В яких відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

29.09.2017 від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи лист Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради від 20.09.2017 № 02-09/2532; Акт обстеження об'єктів, які знаходяться на балансі комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об'єднання» від 18.09.2017, копію конверту від 21.09.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2017 р. розгляд справи відкладено на 17.10.2017 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 р. продовжено строк розгляду спору у справі № 925/404/17 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 13.11.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/735/17 від 15.11.2017 р. у зв'язку з призначенням головуючого судді (судді-доповідача) Баранця О.М. на посаду судді Верховного Суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/404/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2017 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Чорної Л.В., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 р. .прийнято справу № 925/404/17 за апеляційною скаргою Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" на рішення господарського суду Черкаської області від 03.07.2017 р. у справі № 925/404/17 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Чорна Л.В., Хрипун О.О., розгляд справи призначено на 13.12.2017 р.

11.12.2017 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу.

12.12.2017 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи завірену копію супровідного листа від 08.12.2017 за вих. №; 02-09/3349 Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради; наказ Департаменту від 23.11.2017 № 02/396 про розірвання договору оренди; Акт прийому-передачі нерухомого майна від 23.11.2017.

В судове засідання 13.12.2017 р. представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 р. продовжено строк розгляду спору у справі № 925/404/17 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 24.01.2018 р.

24.01.2018 від відповідача надійшло клопотання розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача та врахувати письмові заперечення, письмові пояснення та письмові докази долучені до них.

З 15.12.2017 р. вступила в дію нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, а відтак, розгляд цієї апеляційної скарги відбувається саме за правилами вказаної редакції Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи в судове засідання 24.01.2018 не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 12. ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

15.02.2013 р. Всеукраїнська громадська організація інвалідів "Рух за рівні можливості" (відповідач) уклала з Фондом комунального майна міста Дніпродзержинська, правонаступником якого є третя особа, договір оренди приміщенням загальною площею 63,4 м. кв. розташованим за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця (після перейменування - проспект Тараса Шевченка), 3. Балансоутримувачем цього майна є комунальне підприємство "Дніпродзержинське житлове об'єднання". Приміщення належить до комунальної власності м. Дніпродзержинська (після перейменування м. Кам'янське). Строк дії договору до 14.02.2014 р.

Вказаний договір неодноразово був пролонгований сторонами, а саме:

- договір від 14.02.2014 зі строком дії до 14.02.2015 р.;

- договір від 15.02.15 зі строком дії до 14.02.2016 р.;

- договір від 12.02.2016 зі строком дії до 14.02.2019 р.

Умовами всіх вищезазначених договорів (п. 5.12 ) визначено наступне: «орендар зобов'язується здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримування орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, доказів укладення таких договорів та відшкодування витрат на утримання комунального майна сторонами до суду не подано.

Як вбачається з матеріалів справи позивач листами №00.09.0635/1 від 28.05.2013 р., №00.09.1112/1 від 19.09.2013 р., № 00.09.1579/1 від 26.11.2013 р., повідомляв відповідача про необхідність укласти договір на відпуск теплової енергії до орендованого приміщення, так як воно підключено до центральних мереж опалення міста і туди постачається теплова енергія.

Позивачем був складений і підписаний договір на відпуск теплової енергії №535т від 26.01.2017 р., який у двох примірниках було направлено відповідачу супровідним листом № 00.09.0143/1 від 31.01.2017 р.

Відповідач не підписав і не повернув позивачу договір на відпуск теплової енергії.

З огляду на зазначені обставини, позивач звернувся до суду з позовом визнати укладеним, на умовах запропонованих позивачем, договір на відпуск теплової енергії № 535т від 26.01.2017.

Позивач вважає, що отримавши в користування 15.02.2013 р. приміщення до якого подавалася теплова енергія, відповідач був зобов'язаний укласти з позивачем договір на відпуск теплової енергії і своєчасно та в повному обсязі проводити розрахунки.

Відповідач заперечуючи проти позову посилався на те, що умовами договору оренди нежитлового приміщення, на який посилається позивач, сторони визначили обов'язок орендаря (відповідач у справі) відшкодовувати балансоутримувачу (комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове обєднання») вартість утримання орендованого майна, в тому числі комунальні послуги, що виключає обов'язок укладення договору з позивачем. Договір на постачання теплової енергії можливо укладати лише з власником майна, оскільки для його укладення необхідні документи, які наявні лише у останнього.У тексті спірного договору пропонується строк його дії з 15.02.2013, що на думку відповідача, є неможливим.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": виконавець суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Пунктом З статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач комунальних послуг, до яких відноситься теплопостачання, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 p. N 1198 користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07.2005 затверджено вказаний типовий договір.

Відповідно до вимог ч. З ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

В свою чергу, особливості укладення господарських договорів на основі типових договорів визначені в ч. 3 ст. 184 ГК України, нормами якої передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до п. п. 3-4 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до приписів Закону України "Про теплопостачання" споживачем є власник або балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу), який використовує теплову енергію для господарських і технологічних потреб таких як для опалення, для підігріву питної води та для інших господарських і технологічних потреб, і не є споживачем власник окремого приміщення (кінцевий споживач), який в результаті господарської і технологічної діяльності балансоутримувача отримує відповідні житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Зазначеною вище статтею також визначено, що балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами. Ця норма чітко розмежовує відносини - окремо у сфері теплопостачання та у сфері надання житлово-комунальних (комунальних) послуг, а саме у сфері теплопостачання встановлюються відносини шляхом укладення договору про купівлю-продаж (постачання) теплової енергії між ліцензіатом комісії (НКРЕКП) і власником (будинку, групи будинків, житлового комплексу), або балансоутримувачем (ЖЕК, ОСББ, виконавець послуг, який надає послуги з управління та/або послуги із забезпечення гарячою водою, опаленням), а не з кінцевими споживачами - власниками приміщень таких будинків.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що:

комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством:,

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

У сфері житлово-комунальних послуг встановлюються відносини шляхом укладення договору про надання відповідних послуг між власником, або балансоутримувачем (будинку, групи будинків, житлового комплексу) та кінцевими споживачами (власниками приміщень таких будинків). Такий договір укладається відповідно до типового договору затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Тобто, у контексті Закону України "Про теплопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем є власник або балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу), який використовує теплову енергію для господарських і технологічних потреб, таких як для опалення, для підігріву питної води та для інших господарських і технологічних потреб, і не є споживачем власник окремого приміщення (кінцевий споживач), який в результаті господарської і технологічної діяльності балансоутримувача отримує відповідні житлово-комунальні послуги.

Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції правомірно зазначив, що до споживачів теплової енергії відносяться, зокрема, власники/балансоутримувачі будинків (споруд), яких приєднані до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач орендує нежитлове приміщенням загальною площею 63,4 м. кв. розташованим за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця, 3 (після перейменування м. Кам'янське, проспект Тараса Шевченка. Орендоване приміщення належить до комунальної власності м. Кам'янське. Балансоутримувачем орендованого майна є комунальне підприємство "Дніпродзержинське житлове об'єднання".

Умовами договору оренди сторони визначили обов'язок орендаря (відповідач у справі) здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна та протягом 15 робочих днів після підписання договору оренди укласти з балансоутримувачем орендованого майна договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримування орендованого майна та надання комунальних послуг.

В тексті договору, який є предметом спору у даній справі, позивач визначив обов'язок відповідача самостійно підготувати та погодити з позивачем акт балансового розмежування теплових мереж, характеристику будівель та приміщень, а також надати позивачу проектно-технічну документацію та інвентарну справу на орендоване приміщення. Вимог про відшкодування понесених витрат на утримання орендованого майна відповідачем, третьою особою позивачу до суду не подано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, в розумінні названих вище приписів законодавства позбавлений права від імені власника майна або його балансоутримувача укладати з позивачем окремий договір на відпуск теплової енергії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо доводів скаржника про те, що останньою ухвалою суду від 20.06.2017 судове засідання було призначене на 29.06.2017, на якому представник позивача не був присутній, проте, судом не було винесено та не направлено на адресу позивача ухвалу про відкладення розгляду справи на 03.07.2017, що є порушенням вимог ст. 77 ГПК України та ст. 87 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017), а тому позивач не був належним чином повідомлений про судове засідання 03.07.2017, що позбавило його можливості викласти свої доводи та міркування, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.06.2017 розгляд справи було відкладено на 29.06.2017 за участю представника позивача, тобто позивач був обізнаний про судове засідання, призначене на 29.06.2017. В судове засідання 29.06.2017 представник позивача не з'явився. Відповідно до протоколу судового засідання від 29.06.2017: «суд видаляється до нарадчої кімнати та повідомляє орієнтовний час виходу з нарадчої кімнати 09 год. 00 хв. 03 липня 2017 року». Колегія суддів зазначає, що оголошення нарадчої кімнати не потребує винесення окремого процесуального документу.

Крім того, як вбачається, представник позивача був присутній в судових засіданнях 23.05.2017, 06.06.2017, 20.06.2017 та надавав пояснення по справі.

Відтак, є безпідставними доводи скаржника про порушення судом першої інстанції вимог ст. 77 ГПК України та ст. 87 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017), та позбавлення його можливості викласти свої доводи та міркування.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 233, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" на рішення господарського суду Черкаської області від 03.07.2017 р. у справі № 925/404/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 03.07.2017 р. у справі № 925/404/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Л.В. Чорна

О.О. Хрипун