УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/50/13-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017

у справі № 917/50/13-г

за заявою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві

до Публічного акціонерного товариства "Демітекс"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області звернулась 07.12.2017 до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 у справі № 917/50/13-г через Харківський апеляційний господарський суд з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.03.2018 для розгляду справи №917/50/13-г визначено суддю-доповідача: Ткаченко Н.Г. та склад колегії суддів: Ткаченко Н.Г. - головуючий, Білоус В.В., Жуков С.В.

Відповідно до пп. 11 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) та дослідивши клопотання скаржника про поновлення строку на подання касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у поновленні скаржнику строку на касаційне оскарження з огляду на наступне.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.03.2017 касаційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

11.05.2017 скаржником повторно подано касаційну скаргу (з клопотанням про відновлення пропущеного строку на її подання) до Вищого господарського суду України на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 у справі № 917/50/13-г через Харківський апеляційний господарський суд.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 18.08.2017 відмовлено Державній податковій інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 у справі № 917/50/13-г, касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області повернуто скаржнику.

Згідно штампу Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, ухвалу Вищого господарського суду України від 18.08.2017 отримано скаржником 28.08.2017 та передано Фесенку Ю.О. для вчинення відповідних дій.

07.12.2017 Державна податкова інспекція у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області втретє звернулась з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що скаржником не пропущено річний строк на оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017.

Відповідно ст. 110 ГПК України в редакції до 15.12.2017, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 53 ГПК України (в редакції на момент подання касаційної скарги) за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Як встановлено вище, пропуск строку на касаційне оскарження у даному випадку відбувся у зв'язку з тим, що скаржник допустив порушення норм процесуального права при першому зверненні з касаційною скаргою та допустив значний пропуск строку при повторному зверненні з касаційною скаргою. Втретє із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 скаржник звернувся лише 07.12.2017, тобто більш ніж через 9 місяців після винесення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та більш ніж через три місяці після отримання ухвали Вищого господарського суду України.

Отже, поновлення скаржнику пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 3 ст. 3 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 у справі №917/50/13-г, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 53, 110 Господарського процесуального кодексу України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, ст.ст. 234, 293 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній податковій інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області у поновленні строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 у справі №917/50/13-г.

2. Відмовити Державній податковій інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 у справі №917/50/13-г.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ткаченко Н.Г.

Судді: Білоус В.В.

Жуков С.В.