номер провадження справи 32/2/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 Справа № 908/25/18

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Колєснікової Н.О., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТП “ДІКОМ-АГРО” (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Карла Маркса, 291)

до відповідача Державного підприємства “Дослідне господарство “Широке” Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України” (72250, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, вул. Центральна, 1)

про стягнення заборгованості в сумі 154 927,92 грн.

Представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

02.01.2018р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ТП “ДІКОМ-АГРО” до Державного підприємства “Дослідне господарство “Широке” Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України” про стягнення заборгованості в сумі 154 927,92 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/25/18. Присвоєно справі номер провадження 32/2/18. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.02.2018.

Ухвалою суду від 20.02.2018, закрито підготовче провадження у справі № 908/25/18 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 13.03.2018.

Ухвала направлялась на адресу сторін в установленому законом порядку.

У судовому засіданні 13.03.2018 справу розглянуто, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст. ст. 509, 530, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 193, 199, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 5, 20, 11-164 Господарського процесуального кодексу України та умови укладеного між сторонами договору. При цьому вказує, що відповідачу на виконання умов Договору поставки № Х-04/03 від 02.03.2015 та Специфікації № 5 від 14.05.2015 за видатковою накладною № РН-0000018 від 18.05.2015 було поставлено товар, зобов’язання щодо оплати якого відповідачем у визначений строк не виконане. Зазначає, що невиконання у визначений строк відповідачем своїх зобов’язань за договором є підставою для покладення на останнього додаткової відповідальності у вигляді передбачених законом та договором санкцій. За доводами позивача, станом на дату подання позовної заяви до суду за відповідачем існує заборгованість з штрафних санкцій, нарахованих за прострочення платежів за зазначеним договором в розмірі 154927,92 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з’явився. Ухвали суду від 11.01.2018, 20.02.2018 направлялись на адресу відповідача, яка зазначена в матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 72250, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, вул. Центральна, 1. В матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання представником відповідача ухвали суду про відкриття провадження у справі № 908/25/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначених судових засідань, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю “ТП “Діком-Агро”, (Постачальником, позивачем у справі) та Державним підприємством “Дослідне господарство “Широке” Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України” (Покупцем, відповідачем у справі) було укладено договір поставки товару № Х-04/03 (надалі – Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов’язався на умовах дійсного договору передати (поставити) у власність Покупця товар (засоби захисту рослин), а Покупець зобов’язався прийняти та своєчасно оплатити товар по цінам, в кількості і асортименті визначених умовами даного Договору, на загальну суму до 2 000 000 (два мільйони) гривень 00 коп. (п. 1.1 Договору).

Найменування (асортимент) товару, кількість, дата поставки товару наведені в Специфікаціях до Договору або накладних, які є невід’ємними додатками даного договору (п. 1.2 Договору).

Умовами п. п. 1.1 ч. 1 Специфікації сторони погодили, що розрахунки за замовлену та отриману партію товару здійснюється з відстрочкою остаточного розрахунку на умовах товарного кредиту не пізніше 01 жовтня 2015 року.

Відповідно до п. 4.1 Договору, поставлений покупцю товар на умовах його оплати з відстроченням або розстроченням платежу (тобто з оплатою його після поставки), сторони вважають товаром, що поставлений покупцю на умовах товарного кредиту. Розмір товарного кредиту становить вартість отриманого та неоплаченого покупцем товару зазначеного в специфікації.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,1 відсотка за кожен день за користування Товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати товару по специфікації до Договору.

У разі порушення строків оплати отриманого товару, з дати виникнення заборгованості відсотки по товарному кредиту передбачені п. 4.2 даного Договору нараховуються та сплачуються в подвійному розмірі (п. 4.3 Договору).

Нарахування процентів по договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту (неоплачений товар), за період з моменту фактичного відвантаження товару до моменту сплати покупцем суми вартості Товару отриманого на умовах товарного кредиту. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання товарного кредиту в перший період, а в наступному – з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Момент фактичного відвантаження товару – дата вказана у видатковій накладній (п. 4.4. Договору).

При розрахунку процентів, день надання та погашення товарного кредиту вважається як один день, при цьому день надання товарного кредиту включається до розрахунку, а день погашення не включається. При розрахунку процентів кількість днів в місяці приймається за фактичну кількість днів, а в році – 365. У випадку прострочення погашення товарного кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за товарним кредитом і за весь період прострочення, до моменту погашення товарного кредиту. Моментом погашення вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 4.5. Договору).

Відповідно до п. 4.6. Договору, сплата нарахованих процентів здійснюється покупцем у строк, визначений у специфікації, як дата сплати останнього чергового платежу. Проценти, нараховані за період заборгованості оплати отриманого товару, сплачуються не пізніше 10 дня наступного місяця.

За порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку передбаченому чинним законодавством (п. 6.1. Договору).

У разі порушення термінів оплати поставленого товару та процентів за користування товарним кредитом, визначених умовами даного Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної діючої, на момент існування заборгованості, ставки НБУ (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.4 Договору, при простроченні оплати за поставлений товар та процентів за користування товарним кредитом, по термінах визначених умовами даного Договору, більш ніж на 10 днів, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків від суми заборгованості з указаним терміном.

Згідно із п. 6.6. Договору, сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов’язань за цим Договором не обмежуються шістьма місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України), а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобов’язаннями сторонами згідно із ст. 259 Цивільного кодексу України збільшується до 3 років.

Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків, нарахування процентів та відповідальності – до повного виконання покупцем своїх зобов’язань за цим Договором (п. 9.1. Договору).

Обставини справи свідчать, що на виконання умов Договору поставки товару №Х-04/03 від 02.03.2015 та Специфікації № 5 від 14.05.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю “ТП “Діком-Агро” за видатковою накладною № РН-0000018 від 18.05.2015 поставило Державному підприємству “Дослідне господарство “Широке” Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України” замовлену партію засобів захисту рослин, а саме:

Гербіцид «Гезагарад 500 к.с.» (5л) в кількості 360,0 л. загальною вартістю 110570,40 грн. без ПДВ.

Гербіцид «Лонтрел Гранд» (2кг) в кількості 54,0 кг. загальною вартістю 165043,98 грн. без ПДВ.

Загальна вартість замовленої партії Гербіцидів з ПДВ склала 330737,26 грн.

Зазначений товар було прийнято відповідачем на підставі довіреності № 158 від 18.05.2015.

З матеріалів справи вбачається, що Покупець здійснив оплату 18.11.2015 в розмірі 200000,00 грн., 30.12.2015 в розмірі 130737,26 грн., всього 330737,26 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку, які містяться в матеріалах справи.

В порушення досягнутої між сторонами домовленості, оплату отриманої партії товару відповідачем здійснено з порушенням встановлених договором та специфікацією строків.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі – ГК України), згідно з якою господарські зобов’язання між суб’єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на Договорі поставки, який за своєю правовою природою по суті є договором про постачання продукції.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або розстроченням платежу (ч. 1 ст. 694 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов’язки: обов’язком позивача стало передання товару відповідачу, а обов’язком відповідача – прийняття товару і оплата його вартості на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вже зазначалося вище, умови здійснення розрахунків між Сторонами, узгоджено в Специфікації №5 від 14.05.2015. Остаточну оплату поставленого товару, що становить 330737,26 грн. покупець зобов’язаний здійснити не пізніше 01.10.2015.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов’язання, щодо оплати товару, всупереч умов Договору, Специфікації та вимог чинного законодавства України, в обумовлений Договором строк не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Договором в сумі 154927,92 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов’язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього відсотків за користування товарним кредитом, 3% річних та штрафу 20 % від суми заборгованості, заявлені позивачем обґрунтовано.

Судом перевірено правильність нарахування відсотків за користування товарним кредитом, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи “Законодавство” та встановлено, що розрахунок здійснено позивачем вірно, відсотки за користування товарним кредитом підлягають задоволенню в сумі 87051,50 грн.

Також судом перевірено правильність нарахування штрафу 20% від суми заборгованості та встановлено, що розрахунок позивачем виконано не вірно.

Позивачем заявлено штраф 20% в розмірі 66147,47грн.

Згідно проведеного перерахунку штрафу 20% від суми заборгованості в судовому засіданні суд встановив, що вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 66147,45грн. В решті вимог щодо стягнення штрафу 20% від суми заборгованості слід відмовити.

Згідно розрахунку позивача відповідачу нараховані 3% річних від прострочення суми боргу в розмірі 1728,95 грн. Судом здійснено перерахунок 3% річних за допомогою комп’ютерної програми “Законодавство”, та встановлено, що розрахунок річних позивачем виконано вірно.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 87051,50 грн. відсотків за користування кредитом, 66147,45 грн. штрафу 20% від суми заборгованості, 1728,95грн. 3% річних.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку позивачем доведено, а відповідачем не спростовано правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 87051,50 грн. відсотків за користування кредитом, 66147,45 грн. штрафу 20% від суми заборгованості, 1728,95 грн. 3% річних.

На підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства “Дослідне господарство “Широке” Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України” (72250, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, вул. Центральна, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТП “Діком-Агро” (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Карла Маркса, 291, ) 87051 грн. (вісімдесят сім тисяч п’ятдесят одна) 50 коп. відсотків за користування кредитом, 66147 (шістдесят шість тисяч сто сорок сім) грн. 45 коп. штрафу 20% від суми заборгованості, 1728 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) грн. 95 коп. 3% річних, та 2323 (дві тисячі триста двадцять три) грн. 92 коп. витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення оформлено та підписано 20.03.2018.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Колодій