ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018м. ДніпроСправа № 904/313/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом Державної установи "База відпочинку "Конча-Заспа", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс", м. Дніпро

про стягнення 21 500, 00 грн.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державна установа "База відпочинку "Конча-Заспа" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 21 500 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляду справи без участі останнього за наявними матеріалами.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання відповідачем 12.02.2018 р. ухвали господарського суду про призначення судового засідання на 06.03.2018 р. (а.с. 45).

Ухвалою господарського суду від 06.03.2018 р. розгляд справи відкладено до 27.03.2018 р., у зв'язку з необхідністю надання відповідачу можливості подати свої заперечення на позов. Вказана ухвала також направлена на адресу відповідача згідно відомостей зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 54-55).

27.03.2018 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст.240 Господарського процесуального кодексу України.).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2016 р. Державною установою "База відпочинку "Конча-Заспа", як Замовником (Позивач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс", як Учасником (Відповідач у даній справі) укладено Договір поставки № 175 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Учасник приймає на себе зобов'язання передати Замовнику у власність паливо рідинне та газ, оливи мастильні (код ДК 016:2010 19.20.2, код ДК 021:20-0) надалі - Талони, а Замовник зобов'язується сплатити і прийняти Товар в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені у Специфікації (Додаток № 1), та є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно ч. 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відпуск товару з АЗС здійснюється за Талонами на момент їх подання через АЗС Постачальника (п. 1.2).

Згідно п. 4.1. Договору, оплата товару здійснюється Замовником в національній валюті в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Учасника згідно наданого рахунка на наступні реквізити: р/р 8193 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, .

В п. 5.1. Договору сторони встановили, що строк поставки товарів - до закінчення дії довірчого документу.

Згідно пунктів 5.2.1., 5.2.2., 5.3. Договору передача замовнику товару за Договором здійснюється учасником на АЗС шляхом заправки автомобілів Замовника при пред'явленні довіреними особами Замовника талону.

Талон є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об'єму і марки товару, після чого всі обов'язки сторін вважається виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в талоні.

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов'язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Як вбачається із матеріалів справи позивач, 20.12.2016 року здійснив перерахування грошових коштів в сумі 21 500,00 грн. за реквізитами, вказаними в п.4.1. Договору, в підтвердження чого до матеріалів справи залучено платіжне доручення № 440 від 20.12.2016 року (а.с. 14).

Документального підтвердження, яке б свідчило про виконання відповідачем зобов'язань щодо передачі позивачу талонів, необхідних для отримання з АЗС спірного товару, відповідачем надано не було.

Тобто, можливості визначити строки поставки товару, який відповідно до п. 5.1. Договору вказано в талонах, не є можливим.

У зв'язку з відсутністю у позивача, по не залежним від нього обставинам, зазначених вище документів (талонів), останній був позбавлений можливості отримати, передбачений умовами договору товар, в порядку встановленому в пунктах 5.2.1., 5.2.2., 5.3.

Укладаючи спірний договір, сторони дійшли згоди про те, що він діє до 31.12.2016 року (п. 10.2 Договору).

Згідно п.1. статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Виходячи з аналізу зазначеної вище норми закону та пунктів договору, суд приходить до висновку про те, що укладаючи спірний договір сторони визначили як певні (часткові) строки поставки, так і загальний строк дії договору, тобто, загальний строк зобов'язання, в т. ч. і щодо поставки товару, який встановлено до 31.12.2016 року.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язання з поставки товару на суму 21 500 грн., відповідач на момент розгляду спору не надав.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів повернення грошових коштів, отриманих за товар, відповідач на момент розгляду спору також не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення в примусовому порядку суми попередньої оплати слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526, 631, 693, 712 Цивільного кодексу України, статями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40-А, ) на користь Державної установи "База відпочинку "Конча-Заспа" (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ) 21 500 грн. (двадцять одну тисячу п'ятсот гривень) попередньої оплати, 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.03.2018

Суддя ОСОБА_2