УХВАЛА

м. Київ

22.03.2018Справа № 910/20207/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Літ"

до відповідача публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю "Мигора"

про розірвання договору поруки

Представники:

від позивача Яковенко Є.М. (за дов.)

від відповідача Посохов В.С. (за дов.)

від третьої особи не прибули

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЛІТ" до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про розірвання договору поруки № 4М15078И/П від 26.10.2016.

Суд своєю ухвалою від 16.11.2017 порушив провадження у справі № 910/20207/17.

14.12.2017 суд залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю "Мигора".

Суд своєю ухвалою від 29.01.2018 постановив справу № 910/20207/17 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 26.02.2018.

26.02.2018 у судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про витребування у відповідача довідки про стан (розмір) заборгованості за договором кредиту.

Судом було постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання позивача про витребування у відповідача довідки про стан (розмір) заборгованості за договором кредиту.

Станом на 22.03.2018 відповідач довідку про стан (розміру) заборгованості за договором кредиту не надав.

У судовому засіданні представник відповідача звернувся з клопотанням про надання додаткового часу для надання довідки про стан (розмір) заборгованості за договором кредиту. Представник відповідача не навів суду обґрунтованих причин неможливості своєчасного подання довідки про стан (розмір) заборгованості за договором кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з нормами статті 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, що передбачено ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 135 ГПК України, у випадку невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідача штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

У статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 8 810 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем процесуальних обов'язків, суд вважає, що належним, адекватним та співрозмірним заходом процесуального примусу до відповідача є накладення штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 8 810 грн..

Керуючись ст. ст. 135, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (вул. Грушевського, 1 літ. "Д", м. Київ, 01001, код 14360570) в дохід Державного бюджету України 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. штрафу.

Стягувачем є Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код 26255795).

Боржником є публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, 1 літ. "Д", м. Київ, 01001, код 14360570).

Ухвала є виконавчим документом, підлягає виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку.

Ухвала набрала законної сили 22.03.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. А. Ковтун