ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" березня 2018 р.                                           Справа № 911/135/18

За позовом Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево", 89600, Закарпатська обл., місто Мукачеве, вул.Індустріальна, будинок 16

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренергоресурс-груп", 08400, Київська обл., місто Переяслав-Хмельницький, вулиця Героїв Дніпра, будинок 33

про стягнення 127762,64 грн. попередньої оплати за договором на поставку лісо продукції №6 від 29.02.2016

суддя Шевчук Н.Г.

секретар Матраєва Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

Суть спору: Українсько-австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фішер-Мукачево» (далі – УАП ТОВ «Фішер-Мукачево») звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеренергоресурс-груп» (далі – ТОВ «Інтеренергоресурс-груп»), в якому з посиланням на статтю 265 Господарського кодексу України, статті 526, 570, 615, 693, 712 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача суму сплаченої по договору №6 від 29.02.2016 попередньої оплати за поставку лісо продукції (тополі) у розмірі 127762,64грн.

Справа за клопотанням позивача розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, не скористався своїми процесуальними правами та не надав відзив на позов і докази в підтвердження своєї позиції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази суд

встановив:

ТОВ «Інтеренергоресурс-груп» (постачальник) та УАП ТОВ «Фішер-Мукачево» (покупець) 29.02.2016 укладений договір №6 на поставку продукції, відповідно до якого постачальник зобов’язався поставити, а покупець прийняти і оплатити фансировину березову діаметром від 22см в об’ємі 2000 куб.м, фансировину тополеву діаметром від 30см до 70см (в комлі) в об’ємі 4000кубюм (надалі Товар).

Ціна Товару, що постачається по даному договору, складає: фансировина березова 1020грн з ПДВ за один куб.м на умовах франко-склад постачальника, фансировина тополева 900грн з ПДВ за один куб.м на умовах франко-склад постачальника (пункт 3.1).

Додатково угодою №1 від 01.10.2016 до пункту 3.1 цього договору внесені зміни, відповідно до яких ціна на фансировину тополеву складає 1020грн з ПДВ за один куб.м на умовах франко-склад постачальника.

Згідно пункту 4.1 договору покупець оплачує постачальнику поставлений товар на підставі товаросупровідних документів, а саме: рахунку-фактури, видаткової накладної, товаротранспортної накладної та специфікації, але не пізніше 5-ти днів від дня відвантаження постачальником. В окремих випадках по спільній домовленості можлива передплата за товар з збереженням ціни на момент перерахування коштів.

Поставка здійснюється рівномірними партіями. Мінімальна партія складає 20-25куб.м автомобільним транспортом (пункт 5.1 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що при необхідності строки та об’єм поставок Товару узгоджуються сторонами додатково. Об’єми поставок можуть бути скоректовані в бік зменшення або збільшення, що додатково узгоджується сторонами і оформляється письмово відповідним доповненням до даного договору.

Умовами пунктів 5.3 – 5.5 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Договір діє до 31 грудня 2016 року. Якщо ні одна із сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору не повідомить іншу сторону в письмовій формі про розірвання, термін її дії продовжується на наступний річний термін.

Відповідний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань в силу частини першої статті 174 Господарського кодексу України, які є майново-господарськими.

Згідно частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. При цьому, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норми статті 258 цього Кодексу зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно частин першої та третьої статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 693 цього Кодексу встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За приписами статті 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Позивач стверджує, що під час виконання договору станом на 01.07.2017 у нього існувала заборгованість перед відповідачем по оплаті поставлених останнім лісоматеріалів на суму 42152,12грн; що в подальшому 03.07.2017 ним від відповідача були отримані лісоматеріали по накладній №697 від 29.06.2017 на суму 27017,28грн і по накладній №608 від 30.06.2017 на суму 26013,96грн; що на виконання договору з метою погашення заборгованості та здійснення попередньої оплати УАП ТОВ «Фішер-Мукачево» згідно платіжного доручення №3030 від 05.07.2017 на підставі рахунку-фактури відповідача №СФ-000119 від 05.07.2017 здійснило оплату за лісоматеріали у сумі 250000,00грн; що частина сплачених коштів у розмірі 95183,36грн була зарахована в погашення поточної заборгованості, а решта коштів у розмірі 154816,64грн була сплачена в якості попередньої оплати за лісо продукцію; що у подальшому 14.08.2017 додатково від відповідача згідно накладної №609 від 11.08.2017 були отримані лісоматеріали на суму 27054,00грн.

Заявлені до стягнення 127762,64грн є залишком коштів попередньої оплати, на яку відповідачем не були поставлені лісоматеріали, а тому позивач вважає, що ця сума підлягає поверненню, оскільки, як стверджує позивач, відповідач самоусунувся від виконання договірних зобов’язань, а у позивача на даний час відпала потреба у виконанні даного договору.

Дослідивши надані позивачем платіжне доручення №3030 від 05.07.2017, рахунок-фактуру №СФ-000119 від 05.07.2017 на суму 540000,00грн, накладну №607 від 29.06.2017, приходний ордер №410 від 03.07.2017, товарно-транспортну накладну №569459 від 29.06.2017, акт здавання-приймання робіт (надання послуг) №3 від 03.07.2017, накладну №608 від 30.07.2017, приходний ордер №414 від 03.07.2017, товарно-транспортну накладну №569460 від 30.07.2017, акт надання послуг №789 від 03.07.2017, накладну №609 від 11.08.2017, приходний ордер №450 від 14.08.2017, товарно-транспортну накладну 569461 від 11.08.2017, акт здавання-приймання робіт №0800 від 14.08.2017 суд встановив, що ці документи не містять жодної інформації про те, що вказані у них дії виконувались на підставі договору №6 на поставку лісопродукції від 29.02.2017.

Докази того, що вказані у цих накладних поставки, виставлений на оплату рахунок-фактура №СФ-000119 від 05.07.2017, оплата по платіжному дорученню №3030 від 05.07.2017 були здійснені на виконання договору №6 на поставку лісопродукції від 29.02.2017, відсутні.

Бухгалтерська довідка УАП ТОВ «Фішер-Мукачево» №70/71 від 16.012018 про заборгованість позивача перед відповідачем станом на 01.07.2017 по договору №6 на поставку лісопродукції від 29.02.2017 у сумі 42152,12грн не є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона виконана одноособово позивачем і не є документом, що відображає вчинення господарсько-торговельної діяльності.

Судом також встановлено, що договір №6 на поставку лісопродукції від 29.02.2017 є діючим на теперішній час, оскільки у встановленому порядку він не був розірваний.

Докази повідомлення однією із сторін у встановленому пунктом 5.6 договору №6 на поставку лісопродукції від 29.02.2017 про розірвання цього договору відсутні, докази розірвання його за угодою сторін або у судовому порядку також відсутні.

Строки поставки договором не встановлені, докази їх додаткового узгодження сторонами відсутні, а тому відсутні і докази самоусунення відповідача, як то вказано у позовній заяві, від виконання договірних зобов’язань відсутні.

Докази розірвання чи припинення договору у встановленому законом чи цим договором порядку відсутні.

Наявні в матеріалах справи докази не підтверджують невиконання відповідачем зобов’язань по договору №6 на поставку лісопродукції від 29.02.2017 та безпідставне утримування грошових коштів, одержаних від позивача як попередньої оплати.

За таких обставин вимога позивача безпідставна і задоволенню не підлягає.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 28.03.2018.