ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018м. ДніпроСправа № 904/686/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ", м. Добропілля, Донецька обл.

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 11 640,64 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості у сумі 11 640,64 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов'язань за накладними на перевезення вантажу № 51371284, № 51392637, № 51412831, № 51432631.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (11 640,64 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 20.02.2018 відкрито провадження у справі № 904/686/18. Справу № 904/686/18 розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

12.03.2018 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам'яне марки Г 0-100 у вагони №56385933 в кількості 68700 кг по накладній №51371284 від 08.08.2017, №60619681 в кількості 68650 кг по накладній №51392637 від 09.08.2017, №53169447 в кількості 65750 кг та №56219017 в кількості 66450 кг по накладній №51412831 від 11.08.2017, №55967905 в кількості 67500 кг по накладній №51432631 від 12.08.2017 та передало вказаний вантаж для перевезення відповідачу.

Згідно з накладними №51371284, №51392637, №51412831, №51432631 навантаження на рівні бортів, поверхня вантажу маркована однією борозною катка ущільнювача.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

На станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці були складені комерційні акти №476906/489 від 11.08.2017, №476906/492 від 12.08.2017, №476906/500, №476906/501, №476906/504 від 15.08.2017.

Відповідно до комерційного акту №476906/489 при контрольному перевантажуванні вагону №56385933 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 89000 кг, тара - 21800 кг, нетто - 67200 кг, що менше вантажного документу на 1500 кг. Над 2-6 люками виявлене поглиблення вантажу розміром 700х70х60 см. Маркування в місцях поглиблення відсутнє. в технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №476906/492 при контрольному перевантажуванні вагону №60619681 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 89740 кг, тара - 23300 кг, нетто - 66440 кг, що менше вантажного документу на 2210 кг. Над 7 люком виявлене поглиблення вантажу розміром 200х180х60 см., над 4-6 люками виявлене поглиблення вантажу розміром 400х70х60 см., над 1 люком виявлене поглиблення вантажу розміром 90х280х60 см. Маркування в місцях поглиблення відсутнє. в технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №476906/500 при контрольному перевантажуванні вагону №53169447 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 87100 кг, тара - 23000 кг, нетто - 64100 кг, що менше вантажного документу на 1650 кг. Над 1-7 люками з обох боків вагону виявлене поглиблення вантажу розміром 1050х150х100 см. Маркування в місцях поглиблення відсутнє. в технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №476906/501 при контрольному перевантажуванні вагону №56219017 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 87230 кг, тара - 22400 кг, нетто - 64830 кг, що менше вантажного документу на 1620 кг. Над 2-3 люками виявлене поглиблення вантажу довжиною 2,0м, на ширину вагону, глибиною 0,4м. Маркування в місцях поглиблення відсутнє. в технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №476906/5004 при контрольному перевантажуванні вагону №55967905 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 87510 кг, тара - 21800 кг, нетто - 65710 кг, що менше вантажного документу на 1790 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення вантажу розміром 300х280х100 см, над 1 люком - 150х280х50 см. Маркування в місцях поглиблення відсутнє. в технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

З наведеного вбачається, що вказаними актами встановлено, що при перевантаженні вагонів у статистичному режимі на виправних 100тн. вагонних електронно-тензометричних вагах, виявилося, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних, а саме:

- у вагоні №56385933 маса брутто 89000 кг., тара за документом 21800 кг., нетто - 67200 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1500 кг.

- у вагоні №60619681 маса брутто 89740 кг., тара за документом 23300 кг., маса нетто 66440 кг., що менше ніж зазначено в документі на 2210 кг.

- у вагоні №53169447 маса брутто 87100 кг., тара за документом 23000 кг., нетто - 64100 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1650 кг.

- у вагоні №56219017 маса брутто 87230 кг., тара за документом 22400 кг., маса нетто 64830 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1620 кг.

- у вагоні №55967905 маса брутто 87510 кг., тара за документом 21800 кг., маса нетто 65710 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1790 кг.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони з вугіллям камяним були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: при перевезенні мінерального палива.

Оскільки вантаж вугілля камяне не поіменоване в алфавіті, є мінеральним твердим паливом тому норма недостачі становить 1% маси, зазначеної у перевізних документах.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (1%) відповідальна недостача вугілля з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення складає:

- у вагоні №56385933 маса нетто складає - 68700 кг., норма недостачі 68700кгх1%=687 кг, відповідальна недостача складає 1500 кг 687 кг = 813 кг;

- у вагоні №60619681 маса нетто складає - 68650 кг., норма недостачі 68650кгх1%=686,5 кг, відповідальна недостача складає 2210 кг 686,5 кг = 1523,5 кг;

- у вагоні №53169447 маса нетто складає - 65750 кг., норма недостачі 65750кгх1%=657,5 кг, відповідальна недостача складає 1650 кг 657,5 кг = 992,5 кг;

- у вагоні №56219017 маса нетто складає - 66450 кг., норма недостачі 66450кгх1%=664,5 кг, відповідальна недостача складає 1620 кг 664,5 кг = 955,5 кг;

- у вагоні №55967905 маса нетто складає - 67500 кг., норма недостачі 67500кгх1%=675 кг, відповідальна недостача складає 1790 кг 675 кг = 1115 кг;

Таким чином, вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати становить 11 640,64 грн.:

- у вагоні №56385933 - 1 856,79 грн. (813 кг х 2 283,88 грн., ціна за тону продукції з ПДВ згідно довідки ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", а.с.22);

- у вагоні №60619681 3 028,08 грн. (1523,5 кг х 1 987,58 грн., ціна за тону продукції з ПДВ згідно довідки ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", а.с.22);

- у вагоні №53169447 - 2 242,57 грн. (992,5 кг х 2 259,52 грн., ціна за тону продукції з ПДВ згідно довідки ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", а.с.22);

- у вагоні №56219017 2 158,97 грн. (955,5 кг х 2 259,52 грн., ціна за тону продукції з ПДВ згідно довідки ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", а.с.22);

- у вагоні №55967905 - 2 354,23 грн. (1115 кг х 2 111,42 грн., ціна за тону продукції з ПДВ згідно довідки ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", а.с.22);

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 розяснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до розяснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільної продукції вугілля камяного у спірних вагонах слід покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) вартість нестачі вугілля у сумі 11 640,64 грн. та судовий збір у сумі 1 762,00 грн. про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.03.2018

Суддя ОСОБА_1