УХВАЛА

м. Київ

20.03.2018Справа № 910/2760/18
Суддя Господарського суду міста Києва Мельник В.І., розглянувши заяву б/н від 06.03.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (36039, м.Полтава, вул. Європейська, 57, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Надарая Ємзарі Шотаєвича (01133, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 17000,00 грн. боргу за Договором суборенди нежитлового приміщення №235-ДО від 06.07.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Надарая Ємзарі Шотаєвича 17000,00 грн. боргу за Договором суборенди нежитлового приміщення №235-ДО від 06.07.2015 року.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

При цьому пунктами 4 та 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктами 1, 3 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу, а також, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р. (далі -Національний стандарт), відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Як встановлено судом, всупереч вимогам чинного законодавства до заяви ТОВ "Нова Пошта" про видачу судового наказу останнім додано копії документів на підтвердження викладених в заяві обставин, проте останні не відповідають вище зазначеним вимогам.

З урахуванням викладеного, оскільки додані до заяви докази, які б підтверджували викладені обставини, не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, як це передбачено ст.91 Господарського процесуального кодексу України, а тому не можуть бути розцінені судом як доказ дотримання заявником вимог п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з чим згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу задоволенню не підлягає.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Надарая Ємзарі Шотаєвича 17000,00 грн. боргу за договором суборенди нежитлового приміщення №235-ДО від 06.07.2015 року.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.І. Мельник