УХВАЛА

26 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1886/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Маріупольської міської ради

на рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Маріупольської міської ради

про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 15.02.2007 № 675 на десять років та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 15.02.2007 № 675 на тих самих умовах на строк десять років

ВСТАНОВИВ:

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Донецької області від 05.10.2017 та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі № 905/1886/17, Маріупольська міська рада подала касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 31.01.2018 касаційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі №905/1886/17 повернуто заявнику без розгляду на підставі на підставі підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ.

Усунувши обставину, що стала підставою для повернення касаційної скарги, Маріупольська міська рада повторно 22.02.2018, що підтверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, подала касаційну скаргу на зазначені судові рішення, з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

15.03.2018 зазначена касаційна скарга разом із справою №905/1886/17 була передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (тут і далі - в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017).

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017) передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній з 15.12.2017 та в редакції чинній на день подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За приписами підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на день подання позовної заяви у цій справі), за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позовну заяву було подано 14.08.2017, а предметом даного спору є 2 (дві) вимоги немайнового характеру, а саме про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 15.02.2007 № 675 на десять років та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 15.02.2007 № 675 на тих самих умовах на строк десять років.

З прохальної частини касаційної скарги вбачається, що скаржник просить суд оскаржувані судові акти скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Отже, судові рішення оскаржуються повністю, а не частково.

Відтак, скаржник при зверненні (22.02.2018) з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 6 400, 00 грн. (1 600,00 грн. х 2 = 3 200,00 грн. х 200% = 6 400,00 грн.), який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 (лист Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 "Про надання реквізитів рахунку"). Проте, скаржником згідно з поданим платіжним дорученням №16 від 24.01.2018 сплачено лише 3 200,00 грн., тобто у меншому розмірі ніж встановлено Законом України "Про судовий збір".

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги заявнику слід доплатити судовий збір у сумі 3 200,00 грн. та надати суду належні докази доплати вказаного збору у встановленому законом розмірі за вищевказаними платіжними реквізитами.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга Маріупольської міської ради на рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі №905/1886/17 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтею 4 Закону України "Про судовий збір" та статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі №905/1886/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 16 квітня 2018 року.

2. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Я. Чумак