ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018

м. Дніпро

Справа № 904/264/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Строй", м.Дніпро

до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, м.Дніпро

про стягнення 48 602,97 грн. заборгованості за договором №77/2017 від 07.07.2017р.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Нерух Н.О.

Представники:

без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія Строй" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про стягнення 46 838,44 грн. - основного боргу, 1 069,55 грн. - штрафних санкцій, 468,38 грн. - інфляційних витрат, 226,60 грн. - 3% річних та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання Відповідачем своїх зобов'язань за договором № 77/2017 від 07.07.2017р., в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та її розгляд призначено на 06.03.2018р. в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2018р. виправлено описку в ухвалі від 08.02.2018р., а саме виключено п. 3 резолютивної частини ухвали.

Відповідач ухвалу господарського суду від 08.02.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримав 16.02.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 483.

З огляду на викладене, Відповідач не скористався правом передбаченим ст.165 ГПК України стосовно направлення на адресу суду відзиву на позовну заяву.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017р. між Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія Строй" (далі-виконавець, Позивач) та Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі-замовник, Відповідач) було укладено Договір № 77/2017 (далі-Договір) (а.с.10).

Договір набирає чинність з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р. без застосування автоматичної пролонгації Продовження строку дії цього Договору здійснюється шляхом укладення відповідно додаткової угоди (пункт 9.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов’язання надавати замовнику за його завданням послуги з питань обстеження технічного стану котелень за адресами згідно з додатком № 1, які перебувають на балансі замовника, надавати пропозиції по доведенню та підтримці цих котелень в технічному стані відповідному до вимог нормативних актів та чинного законодавства України, а замовник зобов’язуються оплатити виконавцеві зазначені послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Сторонами був підписаний Додаток № 1 «Перелік навчальник закладів, які мають власні котельні, топкові управління освіти» (а.с.13).

04.10.2017р. між Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія Строй" (далі-виконавець, Позивач) та Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі-замовник, Відповідач) було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 77/2017 від 07.07.2017р. (а.с.15), відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти п. 2.2.1 Договору у наступній редакції:

«Виконавець зобов’язується надавати послуги з технічного обстеження обладнання котелень, визначені умовами цього Договору, якісно, кваліфіковано, в інтересах замовника, з додержанням вимог діючого законодавства, згідно з наданих письмових заяв заявника на кожний місяць обслуговування».

Згідно з пунктом 3.1 Договору, протягом трьох робочих днів після надання послуг за окремими об’єктами виконавець складає акт наданих послуг у двох примірниках по одному для кожної сторони Договору, підписує його, скріплює печаткою та за власним вибором:

- або передає представнику замовника особисто під підпис про вручення;

- або надсилає поштою з повідомленням про вручення замовнику за адресою, визначеною цим Договором;

- або передає для вручення кур’єру з повідомленням про вручення замовнику за адресою, визначеною цим Договором.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, вартість послуг за цим Договором визначається згідно з калькуляцією на один об’єкт за яким надається послуга. Ціна цього Договору визначається кількістю наданих послуг за об’єктами згідно з Додатком № 1 та на момент укладання цього Договору встановлюється сторонами в розмірі 136 609,20 грн. без ПДВ.

В матеріалах справи міститься Акт надання послуг за вересень 2017р. (а.с.16), відповідно до якого Позивачем надано послуги Відповідачу на загальну суму 46 838,44 грн. Акт підписаний з боку Позивача.

Позивачем було направлено на адресу Відповідача лист № 21/11-1 від 21.11.2017р., в якому зазначено, що відповідно до п. 2.2.3 та п. 3.1 Договору Позивач направляє для оформлення підписані ним акти наданих послуг з обстеження технічного стану котелень у двох примірниках, просить підписати та скріпити печаткою отримані акти наданих послуг (а.с.17). Даний лист отриманий Відповідачем 22.11.2017р. за вх. 11/646, про що міститься відмітка на листі № 21/11-1 від 21.11.2017р.

Відповідач відповіді на лист не надав, підписаний екземпляр акту наданих послуг Позивачу не повернув.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що замовник зобов’язаний підписати та скріпити печаткою отриманий акт наданих послуг у двох примірниках та передати його виконавцю протягом 3-х календарних днів з моменту отримання, або й той же строк надати обґрунтовану письмову відповідь про відмову підписання акту.

Якщо замовник протягом визначеного цим Договором строку не поверне підписаний акт наданих послуг виконавцю в одному примірнику з відбитком печатки замовника або не надасть обґрунтованої відмови від його підписання, то акт наданих послуг вважається підписаним в односторонньому порядку, та таким, що повністю погоджений замовником без претензій, а вказані у ньому послуги підлягають оплаті у встановлені цим Договором строки в повному розмірі (пункт 3.3 Договору).

Позивачем було направлено на адресу Відповідача лист № 04/12-1 від 04.12.2017р., в якому зазначено, що відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Договору акт наданих послуг вважається підписаним в односторонньому порядку та таким, що повністю погоджений замовником без претензій, а вказані в ньому послуги підлягають оплаті у повному розмірі. Разом з листом Позивачем був направлений Відповідачу рахунок № 77/2017-1 від 04.12.2017р. (а.с.18).

Відповідач відповіді на лист не надав, рахунок не оплатив.

Позивачем було направлено на адресу Відповідача лист № 217 від 21.12.2017р., в якому просить оплатити заборгованість за надані послуги та повідомляє, що якщо заборгованість не буде погашена Позивач буде змушений звернутись до господарського суду Дніпропетровської області (а.с.19).

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 46 838,44 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав 25.11.2017р.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 46 838,44 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв'язку з несвоєчасним виконання Відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг, Позивач нарахував Відповідачу пеню на підставі ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України за період з 25.11.2017р. по 22.01.2018р. у сумі 1 069,55 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 3 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (штраф, пеня) є видом забезпечення виконання зобов’язання.

Статтею 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно пунктів 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто, нарахування неустойки, зокрема пені, можливе лише на підставі договору.

З огляду на те, що укладений між сторонами договір не передбачає умов забезпечення виконання зобов’язань у вигляді обов’язку сплати неустойки, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу 3 % річних у розмірі 226,60 грн. за період з 25.11.2017р. по 22.01.2018р. та інфляційні втрати у розмірі 468,38 грн. за грудень 2017р.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що Позивачем при нарахуванні було невірно встановлено початок періоду прострочення.

Відповідно до п.3.2 Договору замовник зобов’язаний підписати та скріпити печаткою отриманий акт наданих послуг у двох примірниках та передати його виконавцю протягом 3-х календарних днів з моменту отримання.

Відповідач отримав акт наданих послуг за вересень 2017р. 22.11.2017р. за вх.№ 11/646, що підтверджується відміткою на листі № 21/11-1 від 21.11.2017р. (а.с.17).

Отже, Відповідач був зобов’язаний був підписати акт наданих послуг та оплатити їх в строк до 25.11.2017р. (включно). Отже, період прострочення починається з 26.11.2017 р.

За розрахунком суду, розмір 3% річних, що підлягає стягненню з Відповідача складає за період з 26.11.2017р. по 22.01.2018р. суму у розмірі 223,28 грн.

Суд, перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат за грудень 2017р. у розмірі 468,38 грн. задовольняє дану вимогу у повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 230, 231, 232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525-526, 530, 549, 610-612, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75-А; код 40506248) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Строй" (49064, м. Дніпро, вул. Кубанська, 54; код 39942877) заборгованість у розмірі 46 838,44 грн., 3% річних у розмірі 223,28 грн., інфляційні втрати у розмірі 468,38 грн., судовий збір у розмірі 1 723,11 грн., про що видати наказ.

В решті позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

20.03.2018р.

Повне рішення складено 20.03.2018