УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21.03.2018Справа № 910/3048/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заявиОСОБА_1 (м. Надвірна, Івано-Франківської обл.)
доПублічного акціонерного товариства "Укрнафта" (м. Київ)
простягнення 124 913,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта", відповідач) про стягнення 124 913,52 грн.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомі офіційні електронні адреси, а також адреси електронної пошти сторін.

Проте, як вбачається з поданих матеріалів, такі вимоги закону заявник не виконав, указані відомості у позові не зазначив.

Також відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Однак, у порушення зазначеної норми позивачем не надано усіх доказів, якими ОСОБА_1 обгрунтовує свої позовні вимоги, а саме - доказів наявності статусу акціонера у ПАТ "Укрнафта", доказів належності позивачу акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 903 шт., протоколів загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта" № 22 від 10.10.2014 р. та № 23 від 22.07.2015 р., якими прийняті рішення щодо розподілу прибутку товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, при поданні позову заявником не додержано вимог ст. 162 ГПК України щодо належного обгрунтування позовних вимог, надання доказів, на яких грунтуються позовні вимоги.

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України. При цьому платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору у якості одержувача повинні зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Таким чином, у разі звернення до господарського суду міста Києва позивач повинен сплатити судовий збір за наступними реквізитами:

отримувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)

Код банку отримувача (МФО): 820019

Рахунок отримувача: 3001

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101 (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд м. Києва (назва суду, де розглядається справа).

Разом з тим, у якості доказу сплати судового збору позивач надав квитанцію № 0.0.985594095 від 14.03.2018 р. на суму 1 873,10 грн., з якої вбачається, що судовий збір за позов було перераховано на рахунок іншого отримувача - Київського апеляційного господарського суду № 2001, а призначенням платежу вказано - судовий збір за позовом ОСОБА_1 в Київський апеляційний господарський суд, тобто за неправильними реквізитами.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) суд перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9).

Здійснивши такі дії, суд встановив, що інформація про зарахування судового збору за квитанцією № 0.0.985594095 від 14.03.2018 р. на суму 1 873,10 грн. у господарського суду міста Києва відсутня, що вбачається з бази "Діловодство спеціалізованого суду".

Отже, позивач не виконав вимоги закону, оскільки надана суду квитанція № 0.0.985594095 від 14.03.2018 р. не є належним доказом сплати судового збору при зверненні з позовом до господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 124 913,52 грн. залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк у п'ять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз'яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К.І