РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2018 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Боброва Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Ткач І.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального (спрощеного) позовного провадження справу 927/115/18

за позовом: Державного підприємства Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою вул. Пятницька, 11-а, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області

проспект Миру, 14, м. Чернігів, 14000

про стягнення 3332,15 грн.

за участю представників учасників справи:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 3 від 02.01.2018;

відповідача: ОСОБА_2 - начальник юридичного відділу управління, довіреність № 31-25--0661-13423/2-17 від 25.09.2017.

Державним підприємством Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою подано позов до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про стягнення 3332,15 грн.

У позовній заяві позивач посилається на те, що між сторонами 09.08.2013 укладено договір № 1 на виконання послуг, згідно з умовами якого Виконавець (ДП Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою) зобовязався у 2013 році надати Замовнику (Відділу Держземагенства у Коропському районі Чернігівської області) послуги, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги.

У звязку з ліквідацією територіальних органів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та правонаступництва, сторонами до вказаного договору було укладено додаткову угоду від 30.06.2017. Відділ Держземагенства у Коропському районі Чернігівської області (Замовника) замінено Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області.

Згідно з підписаним сторонами ОСОБА_1 звірки взаємних розрахунків до вказаного договору № 1 від 09.08.2013 заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 01.12.2017, складає 3332,15 грн, які і просить позивач стягнути з відповідача, оскільки відповідачем цю суму добровільно не сплачено.

Відповідач у відзиві на позов )а.с.51-56) заперечує проти позову з мотивів, викладених у відзиві.

Крім того, у відзиві відповідач вказує на пропуск позивачем трирічного строку, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, що є підставою для відмови у позові.

Розглянувши справу по суті у порядку спрощеного позовного провадження, суд встанови наступне.

Між Відділом Держземагентства у Коропському районі Чернігівської області (Замовник) та Державним підприємством Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (Виконавець) 09.08.2013 було укладено договір № 1 на виконання послуг (далі Договір) (а.с.15-17), згідно з умовами якого (п.п.1.1 та 1.2) Виконавець зобовязався у 2013 році надати Замовнику послуги: створення цифрової векторної карти по Коропському району методом векторизації сканованих зображень топографічних карт масштабу 1:10000 та (або) видавничих оригіналів карт (рельєф), а Замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Найменування, зміст, обсяг, характеристика та інші вимоги до послуг, визначених у п. 1.2 Договору, визначаються узгодженим Сторонами Технічним завданням (Додаток № 4), що є невідємною частиною цього Договору. Етапи та строки виконання послуг визначаються погодженим Сторонами календарним планом на виконання послуг (додаток № 2) (п.п.1.3-1.4 Договору).

Загальна вартість послуг за цим договором становить 26904 грн., в т.ч. ПДВ 3796,50 грн. Загальна вартість послуг визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання послуг, що складається на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання послуг (п.3.1 Договору).

Розрахунки проводяться Замовником шляхом перерахування вартості наданих послуг, визначеної в акті наданих послуг, протягом 10 банківських днів з дати підписання Сторонами кожного із зазначених актів, в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок за бюджетною програмою 3803030 Проведення земельної реформи на 2013 рік (п.3.2 Договору).

Сторонами підписані додатки 1-4 до Договору: протокол погодження договірної ціни, календарний план на виконання послуг, кошторис №1 на виконання послуг, технічне завдання (а.с.17-20).

Представниками Сторін підписано ОСОБА_1 №2 від 16.12.2013 здачі-приймання технічної продукції згідно Договору про те, що проектна продукція задовольняє умовам Договору і в належному порядку оформлена. Виконано робіт на суму 15945,30 грн (а.с.22).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Строк розрахунку за надані послуги встановлено сторонами у п.3.2 Договору. Виходячи з вказаних умов відповідач повинен був здійснити розрахунок до 31.12.2013.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що на момент винесення рішення по справі розрахунки за надані послуги не проведені.

Відповідно до ст.256, 257, ч.1 ст.261, ч.1, 3 ст.264 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Між Відділом Держгеокадастру у Коропському районі (правонаступником Відділу Держземагенства у Коропському районі) та позивачем складено ОСОБА_1 звіряння розрахунків станом на 01.12.2016 (а.с.28), яким підтверджено наявність боргу за Договором на суму 3332,15 грн.

Тобто, в межах строку позовної давності Замовник за Договором підтвердив визнання ним боргу, а тому перебіг строку позовної давності почався заново і, на дату подачі позову, позивачем не пропущено.

30.06.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та позивачем укладено Додаткову угоду про заміну сторони до Договору (а.с.26). Згідно цієї угоди її укладено в звязку з ліквідацією територіальних органів Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області та правонаступництва відповідно до постанови КМУ №5 від 14.01.2015 Про утворення територіальних органів Держгеокадастру і постанови КМУ №581 від 31.08.2016 Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Вказаною угодою слова Відділ Держземагентства у Менському районі Чернігівської області замінено словами Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, що свідчить про визнання обовязків за договором відповідачем та спростовує його заперечення.

Заборгованість відповідача перед позивачем за Договором в сумі 3332,15 грн також підтверджується ОСОБА_1 звірки взаєморозрахунків сторін станом на 01.12.2017 (а.с.27), який підписано повноважними представниками сторін.

Відповіддю на претензію від 18.01.2018 (а.с.25) відповідач визнав наявність вказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно з ч. 2,3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями ст. 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Заперечення відповідачем позову з підстав відсутності коштів до уваги судом не приймаються враховуючи наступне.

Частина 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (від 18.10.2005) та у справі Бакалов проти України (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності. Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446 зазначено, що на підставі частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року, - відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Керуючись статтями 232, 233, 236, 238, 240, 241, 247, 248, 252, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, (пр. Миру, 14, м. Чернігів, 14000, р/р 0321 у ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код 39764881) на користь Державного підприємства Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут, (вул. Пятницька, 11А, м. Чернігів, 14000, р/р 4252 ПАТ КРЕДІ ОСОБА_3, МФО 300614, код 00709804) 3332,15 грн заборгованості та 1762,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області.

В судовому засіданні 13.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено та підписано 21.03.2018.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.М. Бобров