ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 902/244/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство "Кондитерська фабрика "Лагода",

відповідач - Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Антимонопольний комітет України,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "Лагода"

на ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.08.2017 (головуючий суддя Матвійчук В.В.)

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 (головуючий - Мельник О.В., судді: Олексюк Г.Є., Петухов М.Г.),

прийняті за результатом перегляду рішення господарського суду Вінницької області від 04.10.2016 за нововиявленими обставинами

у справі № 902/244/16

за позовом приватного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "Лагода" (далі - Товариство)

до Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Антимонопольний комітет України (далі - Комітет),

про визнання недійсним та скасування рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до Відділення про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2015 № 116-рш у справі № 02-26.4/96-12 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" (далі -Рішення АМК).

Рішенням господарського суду Вінницької області від 04.10.2016 у справі № 902/244/16, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2017, у задоволенні позову відмовлено повністю.

14.07.2017 Товариство звернулося до господарського суду Вінницької області із заявою про перегляд рішення господарського суду Вінницької області від 04.10.2016 у справі № 902/244/16 за нововиявленими обставинами. Як на нововиявлену обставину Товариство посилається на консультаційний висновок спеціаліста від 30.09.2016 № 30/09-2016. На думку Товариства, зазначений консультаційний висновок є однозначним та беззаперечним доказом протиправності Рішення АМК. При цьому встановлені згідно з експертним висновком обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у розгляді справи № 902/244/16. У зв'язку з наведеним Товариство у заяві просило рішення господарського суду Вінницької області від 04.10.2016 зі справи № 902/244/16 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 30.08.2017, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 у задоволенні заяви Товариства про перегляд рішення господарського суду Вінницької області від 04.10.2016 зі справи № 902/244/16 за нововиявленими обставинами відмовлено; рішення господарського суду Вінницької області від 04.10.2016 зі справи № 902/244/16 залишено без змін.

Товариство, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви Товариства, за наслідком чого скасувати рішення місцевого господарського суду зі справи та задовольнити позов Товариства. Так, згідно з доводами Товариства, викладеними у касаційній скарзі:

- консультаційний висновок спеціаліста від 30.09.2016 № 30/09-2016 спростовує факти, які були покладені в основу судових рішень зі справи, та є істотними для законного і об'єктивного вирішення спору по суті;

- зазначений висновок спеціаліста не є новим доказом, а є беззаперечним підтвердженням помилковості застосування Відділенням приписів законодавства про захист економічної конкуренції;

- висновок спеціаліста є однозначним та беззаперечним доказом протиправності Рішення АМК;

- встановлені висновком спеціаліста обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні від 04.10.2016 зі справи;

- консультаційний висновок спеціаліста від 30.09.2016 № 30/09-2016 є новововиявленою обставиною у справі, оскільки такий висновок існував на час розгляду справи; про його існування не могло бути відомо заявнику на час розгляду справи; висновок є істотним для розгляду справи, оскільки спростовує ті висновки, які покладені в основу судового рішення зі справи.

Відділення у відзиві на касаційну скаргу просило судові акти попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись, зокрема на те, що заява Товариства про перегляд рішення зі справи за нововиявленими обставинами фактично зводиться до намагання Товариства переоцінити наявні у справі докази.

Розгляд касаційної скарги Товариства здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017).

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 112 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що наданий Товариством консультаційний висновок спеціаліста від 30.09.2016 № 30/09-2016 є новим доказом у справі, а не нововияленою обставиною (як факт) у розумінні приписів статті 112 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), правомірно відмовили у задоволенні заяви Товариства про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами.

Аргументи Товариства, які викладені у касаційній скарзі, Касаційний господарський суд відхиляє, оскільки останні зводяться до помилкового ототожнення Товариством таких понять, як "новий доказ" та "нововиявлена обставина" (як факт).

Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення, а судові акти попередніх інстанцій - без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "Лагода" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.08.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 у справі № 902/244/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко