Кіровоградської області
УХВАЛА

29 березня 2018 року                                                            справа № 912/714/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши заяву приватного підприємства "Прогрес ТВВ" від 23.03.2018 р. про забезпечення позову у справі № 912/714/18

за позовом: приватного підприємства "Прогрес ТВВ"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком"

про стягнення 244 740,00 грн.,

встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява приватного підприємства "Прогрес ТВВ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлену продукцію в розмірі 187500,00 грн. та пені в розмірі 57240,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 29.03.2018 р. відкрито провадження у справі №912/714/18; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.04.2018 р.

Разом з позовною заявою приватним підприємством "Прогрес ТВВ" подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої позивач просить суд накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову - 244740,00 грн. та судового збору - 4552,10 грн., що разом складає 249292,10 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроком" (, № р/р 7873 в Кіровоградське РК "Приватбанк" м. Кіровоград, МФО 323583).

В обґрунтування поданої заяви позивач стверджує, що невжиття заходів щодо накладення арешту грошових сум, що належать відповідачу, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Оскільки відповідач не виконує договірних зобов'язань, на думку позивача, не виключається, що і рішення суду відповідачем також не буде виконуватись.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи подану позивачем заяву про забезпечення позову, господарський суд наголошує, що в силу вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Таким чином, обов'язок доказування наявності підстав для забезпечення позову покладається саме на позивача; до компетенції господарського суду не належить збирання доказів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, позивачем, всупереч наведеному, не надано жодного доказу на обґрунтування фактичних обставин, достатніх для вжиття судом заходів для забезпечення позову.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну неможливість виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, господарський суд вважає неспроможними доводи заявника щодо наявності заборгованості відповідача за договірними зобов'язаннями, оскільки зазначена обставина самі по собі не є підставою для застосування заходів забезпечення позову.

З огляду на наведене, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, а, отже, в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного підприємства "Прогрес ТВВ" від 23.03.2018 р. про забезпечення позову у справі № 912/714/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена окремо від рішення суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити

позивачу за адресою: вул. Михайлівська, 55, с. Барахти, Васильківський район, Київська область, 08646;

відповідачу за адресою: вул. Шевченка, 38, м. Кропивницький, 25006.

Суддя                                                                         Л.С. Вавренюк