ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р. Справа № 920/878/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 19 від 26.12.2017)

представника відповідача-1 - ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 04.10.2017)

представника відповідача-2 - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», м. Рожище Волинської області (вх. №274 C/3) на рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 у справі № 920/878/17 (колегія суддів у складі: головуючого судді Левченка П.І., суддів Котельницької В.Л., Заєць С.В.; повний текст рішення складено 19.12.2017)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», м. Рожище Волинської області

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ», м. Суми

2) АГРАРНОЇ БІРЖІ, м. Київ

про визнання недійсними типових договорів та визнання неправомірними дій по примушуванню до їх укладення, стягнення 77761,20 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», м. Рожище Волинської області звернулось до Господарського суду Сумської області із позовом, в якому просило суд:

- визнати недійсними типові «договори приєднання» із відповідачем-1 (ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ», м. Суми) № 44-82/17.05.2017 від 17.05.2017, № 47-69/18.05.2017 від 18.05.2017, № 48-42/19.05.2017 від 19.05.2017, № 53-42/22.05.2017 від 22.05.2017, № 55-09/25.05.2017 від 25.05.2017, № 57-92/30.05.2017 від 30.05.2017, як такі, що суперечать чинному законодавству України;

- визнати неправомірними дії відповідача-2 (АГРАРНОЇ БІРЖІ, м. Київ) по примушуванню позивача до укладення типових «договорів приєднання» з відповідачем 1 № 44-82/17.05.2017 від 17.05.2017, № 47-69/18.05.2017 від 18.05.2017, № 48-42/19.05.2017 від 19.05.2017, № 53-42/22.05.2017 від 22.05.2017, № 55-09/25.05.2017 від 25.05.2017, № 57-92/30.05.2017 від 30.05.2017;

- стягнути з відповідача-1 безпідставно набуті кошти за недійсними типовими «договорами приєднання» № 44-82/17.05.2017 від 17.05.2017, № 47-69/18.05.2017 від 18.05.2017, № 48-42/19.05.2017 від 19.05.2017, № 53-42/22.05.2017 від 22.05.2017, № 55-09/25.05.2017 від 25.05.2017, № 57-92/30.05.2017 від 30.05.2017, до укладення яких позивача примушено відповідачем-2, в загальній сумі 77761,20 грн. В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилався на невідповідність спірних договорів вимогам чинного законодавства, їх незаконність, протиправність дій відповідача-2 по примушуванню позивача до укладення спірних договорів.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 по справі № 920/878/17 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення про відмову в позові, як необґрунтовано заявленого, мотивоване судом тим, що згідно аналізу норм Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини реалізація необробленої деревини всіма постійними лісокористувачами та Регламенту організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Аграрній біржі, що затверджений наказом №04-ОД від 22.02.2017 Аграрної біржі в редакції наказу №17-ОД від 24.04.2017, вбачається за можливе проведення на Аграрній біржі електронних аукціонів з продажу необробленої деревини. Докази визнання незаконним чи недійсним у визначеному чинним законодавством порядку Регламенту з організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Аграрній біржі матеріали справи не містять. Чинне законодавство України не передбачає проведення з продажу необробленої деревини із застосування електронних аукціонів, проте, і не містить імперативної норми щодо заборони проведення такого аукціону в електронній формі. На момент виникнення між сторонами спірних правовідносин позивач був обізнаний щодо особливостей та порядку проведення аукціонів на Аграрній біржі, в тому числі, і електронних аукціонів. Спірні договори позивачем укладалися на забезпечення доступу до електронних аукціонів на Аграрній біржі. Посилаючись на монопольність положення відповідачів позивач не довів суду того, що їх діяльність охоплює більше 35% ринку та інших доказів, які б підтверджували зайняття відповідачами монопольного становища та вчинення ними антиконкурентних дій. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення другим відповідачем дій з примусу до укладення типових договорів з першим відповідачем. Що стосується коштів у сумі 77761,20 грн. та їх стягнення на користь позивача, суд першої інстанції визначився, що зазначені кошти були сплачені згідно договорів № 44-82/17.05.2017 від 17.05.2017, № 47-69/18.05.2017 від 18.05.2017, № 48-42/19.05.2017 від 19.05.2017, № 53-42/22.05.2017 від 22.05.2017, № 55-09/25.05.2017 від 25.05.2017, № 57-92/30.05.2017 від 30.05.2017, тому вони не можуть вважатися безпідставно набутими.

Позивач із даним рішення суду першої інстанції не погодився та оскаржує його в апеляційному порядку з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати повністю рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 у справі №920/878/17 і прийняти нове рішення по суті позовних вимог. Судові витрати просить покласти на відповідачів.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що факти незаконності оскаржуваних типових «договорів приєднання» та протиправності дій по примушуванню до укладення таких договорів підтверджуються наданими скаржником письмовими доказами. Крім того, про незаконність типових «договорів приєднання» із відповідачем-1, до укладення яких позивача примушено відповідачем-2 свідчить: 1) невідповідність означених «договорів приєднання» вимогам законодавства, яке регулює порядок реалізації необробленої деревини, а саме: п.1.2., п.1.3., п.2.13., п.2.17., п.2.18., п.3.1., п.3.2., п.3.3. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого Наказом Державного комітету Лісового господарства України №42 від 19.02.2007 «Щодо вдосконалення механізмів продажу необробленої деревини»; ст.278, ч.ч. 1, 3, 7, 8 ст.279, ч.3 ст.281 Господарського кодексу України; ч.1 ст.1, абз.4 ст.2 Закону України «Про товарну біржу», які суд першої інстанції зазначив частково, однак не застосував; 2) відсутність у відповідача-1 встановленої означеними нормами закону компетенції на проведення організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини; 3) спрямованість типових «договорів приєднання» на незаконне заволодіння коштами юридичних і фізичних осіб-покупців необробленої деревини; факт антиконкурентних узгоджених дій та зловживання монопольним становищем відповідачами всупереч Закону України «Про захист економічної конкуренції». Позивач також вказує, що відсутність у відповідача-1 компетенції на укладення типових «договорів приєднання» із покупцями у сфері аукціонних торгів необробленою деревиною, випливає із преамбули самих «договорів приєднання», у якій підставою для укладення «договорів приєднання» зазначено ст.ст.5,7 Закону України «Про електронну комерцію», яку взагалі не зазначив суд першої інстанції, дія якого не поширюється на правочини, предметом яких є необроблена деревина, спеціальний порядок реалізації якої встановлено Наказом Держкомлісгоспу від 19.02.2007 №42, ч.8 ст.279, абзацом 2 ч.1 ст.280, ч.ч.1,3 ст.281 Господарського Кодексу України, ч.1 ст.1, абзац 4 ст.2 Закону України «Про товарну біржу». Скаржник вважає, що примушування відповідачем-2 (організатором аукціону) позивача до укладення типових «договорів приєднання» із відповідачем-1 та сплати додаткових, не передбачених Положенням коштів, як умови допуску до аукціонних торгів необробленою деревиною є протиправним, а самі типові «договори приєднання» недійсними, що судом першої інстанції не враховано. Також, позивач посилається на безпідставну відмову суду першої інстанції від залучення до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Територіального відділення АМК України.

Водночас, заявник апеляційної скарги просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі, посилаючись на отримання повного тексту оскаржуваного рішення 09.01.2018, а також забезпечити проведення судового засідання за участю позивача в режимі відеоконференції через Рожищенський районний суд Волинської області (вулиця Грушевського, 4, місто Рожище, Волинської області, 45100), у зв'язку з тим, що уповноважений представник позивача проживає та працює у місті Рожище Волинської області і у нього виникають труднощі щодо забезпечення особистої фізичної участі у судовому засіданні у даній справі та великою завантаженістю у інших судових процесах.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 поновлено позивачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 у справі № 920/878/17. Відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою. Відповідача встановлено строк до 23.02.2018 на подачу відзивів на апеляційну скаргу в порядку, визначеному ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

15.02.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», м. Рожище Волинської області надійшло клопотання (вх. № 1596), в якому позивач просить забезпечити проведення судового засідання за участю його представника в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити Рожищенському районному суду Волинської області (вулиця Грушевського, 4, місто Рожище, Волинської області, 45100), у зв'язку з тим, що уповноважений представник позивача проживає та працює у місті Рожище Волинської області і у нього виникають труднощі щодо забезпечення особистої фізичної участі у судовому засіданні у даній справі та великою завантаженістю у інших судових процесах.

23.02.2018 від представника ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ», м. Суми адвоката ОСОБА_2 за дорученням б/н від 04.10.2017 (ордер серії СМ № 516 від 13.02.2018) надійшло клопотання (вх. № 1798), в якому відповідач-1 просить на підставі ст. 197 ГПК України після закінчення підготовчих дій у справі призначити і провести судове засідання апеляційного суду за участю представника ТОВ «УТЕС» в режимі відеоконференції, доручивши її проведення Господарському суду Сумської області (40011, м. Суми, проспект Шевченка, буд. 18/1).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.02.2018 справу № 920/878/17 призначено в режимі відеоконференції.

Відповідач-1 надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2255 від 15.03.2018), в якому вважає доводи позивача безпідставними, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. В обґрунтування своїх заперечень відповідач-1 зазначає, що судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Сумського територіального відділення АМК в звязку з тим, що позивач не навів головну обставину, яка зумовлює обовязок суду залучити до участі у справу третю особу, а також не зазначив, яким чином рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Відповідач-1 повністю згоден із прийнятим рішенням, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано встановив та зазначив, що в супереч вимог ст. 33 ГПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи) позивач не довів порушення своїх прав відповідачами; не підтвердив, що діяльність відповідачів охоплюють 35 і більше відсотків ринку торгівлі необробленою деревиною і вони тим самим займають монопольне становище; не довів обставин того, що позивач був підданий примусу з боку Аграрної біржі до укладення оспорюваних договорів з ТОВ «УТЕС»; не навів суду жодного компетентного дослідження ринку з торгівлі необробленою деревини, не представив жодних цифр та розрахунків, не зазначив загальний обсяг продажу необробленої деревини в масштабі України та конкретний обсяг, який було реалізовано під час конкретних торгів, організованих Аграрною біржою, не зазначив, яка кількість лісгоспів представила на продаж деревину, в якому обсязі тощо; не повідомив скільки було придбано або не придбано ним по прямих договорах із постачальниками необробленої деревини.

Представник Аграрної біржі в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи (повідомлення міститься у справі за вих. № 003105/2 від 28.02.2018).

Від Аграрної біржі (відповідача-2) відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи за апеляційною скаргою позивача.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та поданих на неї заперечень, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», м. Рожище Волинської області на рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 у справі № 920/878/17 задоволенню не підлягає, зважаючи на нижченаведене.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ» є субєктом господарювання, яке з метою здійснення своєї господарської діяльності приймає участь у щоквартальних аукціонах з продажу необробленої деревини постійними лісокористувачами по всій території України задля її придбання та власної переробки.

Із матеріалів справи вбачається, що для участі в аукціоні з продажу необробленої деревини, що проводився відповідачем-2 - Аграрною біржею у період 25.05.-09.06.2017, позивачем було укладено з відповідачем-1 - Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ТОРГОВІ ЕЛЕКТРОННІ СИСТЕМИ» договори приєднання (далі ОСОБА_3 приєднання), а саме: № 44-82/17.05.2017 від 17.05.2017, № 47-69/18.05.2017 від 18.05.2017, № 48-42/19.05.2017 від 19.05.2017, № 53-42/22.05.2017 від 22.05.2017, № 55-09/25.05.2017 від 25.05.2017, № 57-92/30.05.2017 від 30.05.2017.

Предметом зазначених договорів є надання відповідачем-1 позивачеві ліцензії на доступ до електронного кабінету покупця, відповідно до якої останній отримує дозвіл на використання компютерної програми шляхом купівлі продажу з її допомогою товару, що запропонований продавцями.

Дані договори в силу положень статті 11 Цивільного кодексу України є підставою для виникнення у позивача та відповідача-1 взаємних цивільних прав та обов'язків.

У пункті 1.2. ОСОБА_3 приєднання під «використанням компютерної програми» розуміється реалізація ліцензіатом права на подачу електронних документів (заявок, пропозицій) щодо купівлі товару засобами компютерної програми на електронних аукціонах, які організовує та проводе Біржа (відповідач-2 у справі).

Згідно пункту 4.1. ОСОБА_3 приєднання плата за використання компютерної програми складає 0,35 % від вартості товару, покупцем якого визначено Ліцензіата за результатами електронного аукціону (переможець аукціону).

Згідно пункту 4.2. ОСОБА_3 приєднання плата за використання компютерної програми виплачується Ліцензіатом на рахунок Ліцензіара протягом двох днів з дати завершення відповідного аукціону, у якому його було визнано покупцем товару (переможцем аукціону).

За отримання ліцензії «Доступ до електронного кабінету Покупця» на біржових торгах позивачем на виконання вищезазначених ОСОБА_3 приєднання сплачено відповідачу-1 всього 77761,20 грн.

Однак позивач вважає організацію та проведення відповідачем-2 (Аграрною біржою м. Києва) у період з 25 травня по 09 червня 2017 року аукціону з продажу необробленої деревини в електронній формі з використанням електронної торгової системи грубим порушенням норм чинного законодавства, що регулює дане питання, внаслідок чого порушуються права та законні інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання недійсними типових договорів приєднання, визнання неправомірними дій по примушуванню до укладення таких договорів та стягнення з відповідача-1 безпідставно набутих коштів за недійсними договорами.

Розглядаючи даний спір суд першої інстанції виходив з того, що підстав для захисту прав позивача через відсутність доказів порушення його прав саме відповідачами немає.

В межах розгляду даної справи судом першої інстанції зясовано, що на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі» був обізнаний з особливостями та порядком проведення аукціонів на Аграрній біржі, в тому числі, і електронних аукціонів, а оспорювані договори укладалися позивачем на забезпечення доступу до електронних аукціонів на Аграрній біржі. Крім того, суд першої інстанції встановив, що зайняття відповідачами монопольного становища та вчинення ними антиконкурентних дій при проведенні електронного аукціону з продажу необробленої деревини жодними доказами не підтверджено. Докази, які б свідчили про вчинення відповідачем-2 дій з примусу позивача до укладення спірних типових ОСОБА_3 приєднання з відповідачем-1, у справі відсутні.

Що стосується звернених до відповідача-1 вимог про стягнення 77761,20 грн. суд першої інстанції визначився, що зазначені кошти були сплачені позивачем згідно договорів приєднання, а тому не можуть вважатися безпідставно набутими.

За результатами розгляду справи судом першої інстанції в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними висновками суду першої інстанції позивач у своїй апеляційній скарзі вважає, що оспорювані ним ОСОБА_3 приєднання не відповідають вимогам законодавства, яке регулює порядок реалізації необробленої деревини, а саме: пунктам 1.2., 1.3., 2.13., 2.17., 2.18., 3.1., 3.2., 3.3. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого Наказом Державного комітету Лісового господарства України №42 від 19.02.2007 «Щодо вдосконалення механізмів продажу необробленої деревини», статті 278, частинам 1, 3, 7, 8 статті 279, частині третій статті 281 Господарського кодексу України та частині першій статті 1, абзацу 4 статті 2 Закону України «Про товарну біржу».

Також, позивач стверджує, що у відповідача-2 відсутня компетенція на проведення організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, а у відповідача-1 відсутня компетенція на укладення типових договорів приєднання із покупцями у сфері аукціонних торгів необробленою деревиною. Позивач вважає, що оспорювані в межах даної справи ОСОБА_3 приєднання спрямовані на незаконне заволодіння коштами покупців необробленої деревини. Примушування відповідачем-2 (організатором аукціону) позивача до укладення типових ОСОБА_3 приєднання із відповідачем-1 та сплати додаткових, не передбачених Положенням коштів, як умови допуску до аукціонних торгів необробленою деревиною є протиправним, а самі типові ОСОБА_3 приєднання є недійсними, що судом першої інстанції не враховано.

Однак колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що наведені позивачем доводи не можуть бути підставами для скасування прийнятого у даній справі рішення, оскільки правовий аналіз наведених позивачем норм та співставлення їх з підставами позову свідчить про необґрунтованість наведених в апеляційній скарзі аргументів, з огляду на наступне.

Пунктом 1.1. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини (далі - Положення), яке затверджено Наказом № 42 від 19.02.2007 Державного комітету лісового господарства України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.02.2007 за №164/13431, визначено, що це Положення регулює порядок реалізації усієї необробленої деревини, заготовленої підприємствами, які здійснюють заготівлю деревини як постійні користувачі лісових ресурсів, за винятком дров паливних, деревини, яка використовується для розвитку матеріально-технічної бази (будівництво, ремонт тощо) постійних лісокористувачів відповідно до затверджених кошторисів, деревини, використання якої передбачено колективними договорами, деревини для індивідуального ремонту та будівництва згідно з поданими заявами, деревини для забезпечення потреб соціальної сфери, а також деревини для забезпечення потреб виробничих деревообробних підрозділів постійних лісокористувачів.

Відповідно до частин першої та другої пункту 3.1. даного Положення, організатор аукціону (біржа) організовує та проводить аукціони відповідно до чинного законодавства та правил біржової торгівлі. Зокрема біржа: визначає місце, дату і час проведення аукціону відповідно до поданих пропозицій, оприлюднює у засобах масової інформації повідомлення відповідно до пункту 2.8 цього Положення; приймає та реєструє заяви про участь в аукціоні; реєструє учасників аукціону в день його проведення і видає покупцям аукціонні картки з номером; оформляє аукціонне свідоцтво за підсумками проведення аукціонів, яке є підставою для укладання договору купівлі-продажу між продавцем та покупцем.

Згідно пункту 1.2. Положення реалізація необробленої деревини всіма постійними лісокористувачами здійснюється через аукціони з продажу необробленої деревини на біржі.

Пунктом 1.3. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини визначено, що аукціони з продажу необробленої деревини проводяться 1 раз у квартал на базі товарних бірж, розташованих в обласних центрах і створених відповідно до Закону України «Про товарну біржу» та Господарського кодексу України. Участь у торгах можуть брати суб'єкти господарської діяльності, котрі займаються переробкою деревини.

Для участі в аукціоні покупці необробленої деревини подають біржі заяву про участь в аукціоні, до якої додаються: нотаріально засвідчена копія свідоцтва про державну реєстрацію підприємства (юридичної особи або фізичної особи - підприємця); нотаріально засвідчені копії установчих документів; копія свідоцтва про взяття на облік платника податків; довідка за підписом керівника суб'єкта господарювання щодо обсягу фактично переробленої необробленої деревини за попередній квартал, завірену печаткою; довіреність уповноваженим особам покупця з повноваженнями на участь в аукціоні та на підписання договорів купівлі-продажу; документ (копія платіжного доручення), що підтверджує перерахування гарантійного внеску. Копії документів на участь в аукціоні повинні бути завірені печаткою покупця за винятком копій документів, які повинні бути засвідчені нотаріально (пункт 2.13. Положення).

Реєстрація учасників аукціону проводиться відповідно до правил біржової торгівлі (пункт 2.17. Положення).

Учасники аукціону або їх уповноважені особи під час реєстрації для участі в аукціоні повинні надати організатору аукціону документи, які засвідчують їх особу та повноваження на укладання договорів купівлі-продажу (пункт 2.18. Положення).

Згідно з частинами першою та другою статті 278 Господарського кодексу України здійснення торговельно-біржової діяльності має на меті організацію та регулювання торгівлі шляхом надання послуг суб'єктам господарювання у здійсненні ними торговельних операцій спеціально утвореною господарською організацією - товарною біржею. Правові умови створення та діяльності товарних бірж, а також основні правила здійснення торговельно-біржової діяльності визначаються цим Кодексом, прийнятими відповідно до нього законами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 279 Господарського кодексу України товарна біржа є особливим суб'єктом господарювання, який надає послуги в укладенні біржових угод, виявленні попиту і пропозицій на товари, товарних цін, вивчає, упорядковує товарообіг і сприяє пов'язаним з ним торговельним операціям. Товарна біржа є юридичною особою, діє на засадах самоврядування і господарської самостійності, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банку та може мати печатки. Товарна біржа створюється на основі добровільного об'єднання заінтересованих суб'єктів господарювання. Засновниками і членами товарної біржі не можуть бути органи державної влади та органи місцевого самоврядування, а також державні і комунальні підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримуються за рахунок Державного бюджету України або місцевих бюджетів. Заснування товарної біржі здійснюється шляхом укладення засновниками угоди, яка визначає порядок її створення, склад засновників, їх обов'язки, розмір і строки сплати пайових, вступних та періодичних внесків. Засновники сплачують пайовий внесок. Товарна біржа діє на підставі статуту, який затверджується засновниками біржі. Державна реєстрація товарної біржі провадиться відповідно до вимог статті 58 цього Кодексу. Товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку. Товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами рівноправності учасників біржових торгів, публічного проведення біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін.

Згідно частини першої статті 280 Господарського кодексу України товарна біржа має право встановлювати відповідно до законодавства власні обов'язкові для всіх учасників торгів правила біржової торгівлі та біржового арбітражу.

Пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» встановлено, що Аграрна біржа - юридична особа, створена згідно із Законом України «Про товарну біржу», яка підпадає під регулювання норм такого закону і статей 279-282 Господарського кодексу України (з урахуванням особливостей, визначених цим Законом).

За приписами статті 17 Закону України «Про товарну біржу» правила біржової торгівлі розробляються відповідно до чинного законодавства і є основним документом, що регламентує порядок здійснення біржових операцій, ведення біржової торгівлі та розв'язання спорів з цих питань. Правила біржової торгівлі затверджуються загальними зборами членів товарної біржі або органом, ними уповноваженим. У правилах біржової торгівлі визначається: строк та місце проведення біржових операцій; склад учасників біржових торгів і сукупність вимог, що ставляться до них; порядок здійснення та реєстрації біржових операцій; порядок визначення та розмір плати за користування послугами біржі; відповідальність учасників та працівників біржі за невиконання або неналежне виконання правил біржової торгівлі; інші положення, встановлені органами управління біржі.

Аналогічні норми містяться у статті 281 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 281 Господарського кодексу України правила біржової торгівлі розробляються відповідно до законодавства і є основним документом, що регламентує порядок здійснення біржових операцій, ведення біржової торгівлі та розв'язання спорів з цих питань. Правила біржової торгівлі затверджуються загальними зборами членів товарної біржі або органом, ними уповноваженим. Біржовими торгами є торги, що публічно і гласно проводяться в торговельних залах біржі за участі членів біржі по товарах, допущених до реалізації на біржі в порядку, встановленому правилами біржової торгівлі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам - громадянам, зареєстрованим на біржі відповідно до її статуту для виконання доручень членів біржі, яких вони представляють, щодо здійснення біржових операцій.

Пунктом 1.6. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини передбачено, що:

аукціон - це спосіб продажу необробленої деревини, згідно з яким покупцем визнається учасник аукціону, який запропонував найвищу ціну за необроблену деревину відповідно до умов, визначених цим Положенням;

необроблена деревина - деревні матеріали, які здобувають шляхом розподілу на частини звалених дерев та деревних колод для подальшого використання та переробки;

пропозиція з продажу необробленої деревини - документ, що надсилається біржі продавцем, у якому зазначаються кількість необробленої деревини, її якісні характеристики та мінімальна ціна;

лот - партія необробленої деревини в розрізі сортиментів, згідно з чинними державними стандартами, що пропонується для продажу на аукціоні;

крок аукціону - величина, на яку змінюється вартість лота під час проведення аукціону.

Аналогічні визначення містяться у Регламенті організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Аграрній біржі, що затверджений наказом №04-ОД від 22.02.2017 Аграрної біржі в редакції наказу №17-ОД від 24.04.2017 (далі - Регламент).

Відповідно до пункту 3.1. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини товарна біржа розробляє регламент проведення аукціону.

Згідно пункту 3.2. Положення перевага надається біржам, що відповідають таким вимогам: 1) загальний досвід роботи не менше ніж 5 років; 2) є кваліфіковані спеціалісти та торгово-операційні зали для проведення торгів та допоміжні приміщення (конференц-зал, гардероб тощо); 3) не мають кредиторської заборгованості, у тому числі перед бюджетами та державними цільовими фондами; 4) є технічні засоби: - електронне табло; - телефонний зв'язок; - електронно-модемний зв'язок; - власна сторінка в мережі Інтернет. Для відшкодування організатору аукціону витрат, пов'язаних з його організацією та проведенням, з покупців, які підписали аукціонне свідоцтво, справляється комісійний збір у розмірі, визначеному відповідним договором (пункт 3.3. Положення).

Поряд з цим, згідно пункту 1.3. Регламенту організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Аграрній біржі доступ до електронної торгової системи - система допуску учасників аукціону до окремих функцій електронної торгової системи та можливості здійснювати з її допомогою продажу (купівлі) лотів; електронна торгова система - сукупність баз даних, технічних, програмних, телекомунікаційних та інших засобів, що забезпечують можливість введення, зберігання і обробки інформації, необхідної для проведення аукціонів з продажу (купівлі) лотів та підтвердження фактів укладання угод; заявка на продаж - документ встановленої організатором аукціону форми, що подається продавцем для участі у аукціоні; заявка на купівлю - документ встановленої організатором аукціону форми, що подається покупцем для участі у аукціоні.

Пунктом 2.3. вказаного Регламенту передбачено, що з метою участі в аукціонах покупці укладають з організатором договір, предметом якого є участь у аукціоні (договір з покупцем), якщо інше не визначено організатором. З метою участі в електронних аукціонах, окрім договору з організатором, учасники зобов'язані отримати доступ до електронної торгової системи.

Згідно пункту 3.1. Регламенту про організацію аукціону організатор публікує повідомлення на веб-сайті, у якому зазначаються: спосіб проведення аукціону (голосовий або електронний аукціон); умови участі у аукціоні та його проведення; місце проведення аукціону; дата і час аукціону; кінцевий термін прийняття заявок на участь в аукціоні; крок аукціону; реквізити для сплати, розмір реєстраційних та гарантійних внесків; адресу, номер телефону та час роботи організатора; перелік лотів, що пропонуються до продажу. Організатор може зазначити інший (додатковий або корегований) перелік інформації, що необхідний для належної участі в аукціоні, про що зазначає у відповідному повідомленні на веб-сайті.

Заявки для участі у електронному аукціоні подаються засобами електронної торгової системи. Після формування заявки на купівлю у електронній торговій системі, учасник зобов'язаний її роздрукувати, підписати, скріпити печаткою (за наявності) та разом із платіжними документами, які підтверджують сплату гарантійних, реєстраційних та, у разі необхідності, інших внесків (платежів), у вигляді їх сканованих копій надіслати засобами електронної пошти на адресу організатора, зазначену в повідомленні про аукціон. Невиконання відповідної вимоги є порушенням цього Регламенту, а такий учасник може бути не допущений до участі в аукціоні (пункт 4.7. Регламенту).

У розділі 8 вказаного Регламенту визначено порядок проведення аукціону в електронній формі.

Зокрема, відповідно до пункту 8.1. Регламенту у разі проведення аукціону в електронній формі, подання заявок, порядок проведення аукціону, визначення переможців та подальше оформлення документів аукціону, визначається Регламентом, з урахуванням вимог цього розділу та технічної побудови електронної торгової системи.

Продавець, який бере участь в електронному аукціоні надає організатору заявки на продаж засобами електронної торгової системи шляхом власноручного заповнення відповідних полів та розділів. Заявка на продаж вважається поданою після її збереження у електронній торговій системі та відображення для інших учасників. Заявка не оформлена належними чином до аукціону не допускається (пункт 8.2. Регламенту).

Пунктами 9.1., 9.2. Регламенту визначено, що після завершення аукціону організатор формує його результати, на підставі яких видає аукціонні свідоцтва. Організатор може затримати видачу аукціонних свідоцтв покупцям, які не оплатили винагороду організатора. Документ про результати аукціону підписується організатором та учасниками у трьох примірниках. Документ за результатами аукціону є підставою для укладання учасниками протягом десяти календарних днів з дати проведення аукціону договору купівлі-продажу відповідно до придбаних лотів. Розрахунки за такими договорами здійснюються відповідно до цього Регламенту та умов договору купівлі-продажу.

Вищезазначений Регламент організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Аграрній біржі, що затверджений наказом №04-ОД від 22.02.2017 Аграрної біржі в редакції наказу №17-ОД від 24.04.2017, є чинним та не визнавався у встановленому чинним законодавством порядку незаконним чи недійсним.

При цьому, нормами Закону України «Про товарі біржі» та Господарського кодексу України визначено, що правила біржової торгівлі визначаються саме товарними біржами, а пункт 3.1. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини визначено розроблення біржою регламенту проведення аукціону.

На момент виникнення між сторонами спірних правовідносин позивачу було відомо про особливості та порядок проведення аукціонів на Аграрній біржі, в тому числі, і електронних аукціонів. Крім того, позивач був обізнаний з механізмом реалізації доступу до ресурсу через електронну торгову систему.

Отже, проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, пункти Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України №42 від 19.02.2007, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 лютого 2007р. за N164/13431, а також норми Регламенту організації та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Аграрній біржі, що затверджений наказом №04-ОД від 22.02.2017 Аграрної біржі в редакції наказу №17-ОД від 24.04.2017, суд першої інстанції обґрунтовано визначився, що норми чинного законодавства не містять прямої заборони щодо проведення аукціону з продажу необробленої деревини із застосуванням електронних аукціонів, а отже проведення на Аграрній біржі електронних аукціонів з продажу необробленої деревини є можливим.

Вказані висновки не спростовані позивачем під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Також судом першої інстанції вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем-2 дій з примусу до укладення типових договорів з відповідачем-1.

Невідповідність оспорюваних позивачем ОСОБА_3 приєднання вимогам чинного законодавства в розрізі зазначених Положення та Регламенту позивачем не підтверджена.

Відтак, суд першої інстанції на підставі ґрунтовного аналізу законодавства України, Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, та дослідження Регламенту Аграрної біржі, дійшов вмотивованого висновку, що оспорювані договори укладалися саме на забезпечення доступу до електронного аукціону на Аграрній біржі та не суперечать вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Поряд цим, позивач, посилаючись на монопольність положення відповідачів, не довів в процесі всього розгляду справи того, що їх діяльність охоплює більше 35% ринку та інших доказів, які б підтверджували зайняття відповідачами монопольного становища та вчинення ними антиконкурентних дій.

Позивач не навів жодного компетентного дослідження ринку з торгівлі необробленою деревини, не представив жодних цифр та розрахунків, не зазначив загальний обсяг продажу необробленої деревини в масштабі України та конкретний обсяг, який було реалізовано під час конкретних торгів, організованих Аграрною біржею, не зазначив, яка кількість лісгоспів представила на продаж деревину, в якому обсязі тощо; не повідомив скільки було придбано або не придбано ним по прямих договорах із постачальниками необробленої деревини.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на безпідставну відмову суду першої інстанції щодо залучення до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сумського територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Однак колегія суддів не може погодитись із зазначеними доводами, оскільки із матеріалів справи вбачається, що позивач у суді першої інстанції не обґрунтував та не зазначив, яким чином рішення з даного господарського спору може вплинути на права Територіального відділення або обов'язки щодо однієї з сторін. Вказане зумовило обґрунтовану відмову у задоволенні відповідного клопотання позивача.

Що стосується коштів у сумі 77761,20 грн. та їх стягнення на користь позивача, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зазначені кошти були сплачені згідно договорів № 44-82/17.05.2017 від 17.05.2017, № 47-69/18.05.2017 від 18.05.2017, № 48-42/19.05.2017 від 19.05.2017, № 53-42/22.05.2017 від 22.05.2017, № 55-09/25.05.2017 від 25.05.2017, № 57-92/30.05.2017 від 30.05.2017, тому вони не можуть вважатися безпідставно набутими.

Згідно з частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції станом на день предявлення позову) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Однак в даному випадку та у межах даної справи позивач не довів порушення його прав і охоронюваних законом інтересів саме відповідачами.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в позові, які відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону. Будь-яких нормативно обґрунтованих доводів, із посиланням на норми права, які б їх спростовували, заявником апеляційної скарги не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, при ухваленні якого судом першої інстанції здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Натомість доводи, що викладені позивачем в апеляційній скарзі, не мають жодного правового підґрунтя та повністю спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», м. Рожище Волинської області без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 у справі № 920/878/17 - без змін.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», м. Рожище Волинської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 у справі № 920/878/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19.03.2018

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Пелипенко Н.М.