ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2018 р. Справа № 922/5142/15

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

та за участю :

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю від 29.01.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова" ( вх. №191 Х/20 на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області о 14 годині 50 хвилин 20.11.2017 (повний текст складено та підписано 27.11.2017.) у складі колегії суддів : головуючий суддя Калантай М.В., судді Калініченко Н.В., судді Прохорова С.А. у справі № 922/5142/15

за позовом ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" (Код , м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б)

до ТОВ "Торгово-промислова компанія "Нова" (Код , м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 88/90)

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2017 позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "НОВА" перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" за кредитним договором №74010-2 від 24.02.2011 у розмірі 1570079,61 грн, яка складається з: 944950,00 грн заборгованості по кредиту; 326557,10 грн заборгованості по процентам, 123568,15грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 45092,05грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 7255,01 грн суми трьох процентів річних від суми простроченого боргу, 2657,30 грн суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів, 120000,00 грн штрафу, звернуто стягнення за іпотечним договором від 24.02.2011, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №257, на предмет іпотеки за цим договором, що належить на праві власності ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова", а саме на: нежитлові приміщення 1-го поверху №11, 12а, 13, 13а, 15-22, 22а, 38, 39, та нежитлові приміщення 2-го поверху №33-38 у літ. Б-2, загальною площею 1400,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, провулок Метізний, буд.10, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Встановлено початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому ніж визначений згідно з висновком судової будівельно-оціночної експертизи №11787 від 15.06.2016, проведеної у справі №922/5142/15, а саме: 3185230,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова" на користь Державного бюджету України 26638,05 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 3572,65 грн судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, господарський суд першої інстанції зазначив про таке: рішенням Господарського суд Харківської області від 29.06.2016, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі №922/1391/16, було встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором та стягнуто на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість, яка станом на 04.03.2016 становить 1570079,61грн.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ "Астра Банк", як іпотекодержателем, правонаступником всіх прав та обов'язків якого на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1533, виступає ПАТ "Дельта Банк", та ТОВ "ТПК "НОВА", як іпотекодавцем, укладено Іпотечний договір від 24 лютого 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №257 (далі за текстом - Іпотечний договір) з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до п.4.1.5 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (основного чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Пункт 4.1.6 Іпотечного договору встановлює, що у разі порушення позичальником зобов'язання за Кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця/позичальника, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, відповідно до умов Договору купівлі-продажу прав вимоги та згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України, ПАТ "Дельта Банк" є правонаступником прав кредитора та іпотекодержателя за Кредитним договором та Іпотечним договором.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність та доведеність позовних вимог.

Господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що продаж предмету іпотеки слід здійснювати за ціною на рівні, не нижчому ніж визначений згідно висновком судової будівельно-оціночної експертизи №11787 від 15.06.2016, проведеної у справі №922/5142/15, а саме: 3185230,00грн.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач вказує на те, що місцевим господарським судом необґрунтовано відхилено його доводи щодо наявності судових рішень, якими стягнуто з боржника та поручителя на користь ПАТ "Дельта-банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 1570079,61 грн.

В обґрунтування своєї позиції посилається на практику Вищого спеціалізованого суду та правову позицію Верховного Суду України, згідно якої задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання. Крім того, посилається на порушення вимог процесуального права, а саме винесення рішення за відсутності представника відповідача, чим порушено принцип рівності та змагальності. Позовні вимоги відповідач вважає передчасними та необґрунтованими.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 21.02.2018.

Від ПАТ "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта банк" надійшов відзив (вх. 1458 від 12.02.2018) на апеляційну скаргу. У відзиві заперечує проти вимог апеляційної скарги та доводів апелянта. Посилається на правові висновки Верховного Суду України, відповідно до яких можливо одночасне прийняття рішень про стягнення з кредитора заборгованості за кредитним договором та рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського від 21.02.2018 розгляд справи було відкладено на 21.03.2018.

Від апелянта (відповідача у справі) надійшло клопотання (вх. 2374 від 20.03.2018), в якому він повідомляє суд про те, що не має можливості забезпечити явку уповноважених на представництво осіб : директора та заступника директора через термінове виробниче відрядження. Просить відкласти розгляд справи у зв'язку з наведеними обставинами та прийняти додаткові докази : копія наказу № 1 від 23.01.2008; інформацію з ЄДРЮО та ФОП, копію протоколу загальних зборів учасників № 1/18 від 23.01.2018; копію наказу № 02-23/01К від 23.01.2018, копію наказу № 03-19/01 від 19.03.2018. Додані копії документів підтверджують зазначені в клопотанні обставини щодо повноважень діяти від імені товариства та щодо відрядження уповноважених осіб з 19.03.2018 по 23.03.2018.

Розглянувши заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Як зазначено вище, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова" на рішення місцевого господарського суду у даній справі відкрито ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2018. Отже, станом на день засідання 21.03.2018 встановлений процесуальним законом строк розгляду апеляційної скарги скінчився. Матеріали справи містять докази належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника . Тобто, відрядження посадових осіб відповідача, які відповідно до установчих документів мають право представляти інтереси ТОВ "ТПК "НОВА" не позбавляло товариство можливості мати представника з числа встановлених законом осіб у разі необхідності.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідач виклав свою позицію у справі, доводи на її підтвердження, її обґрунтування в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе проводити апеляційний перегляд за наявними у справі матеріалами за відсутності представника відповідача (заявника апеляційної скарги).

В судовому засіданні 21.03.2018 представник позивача навела заперечення на апеляційну скаргу та оголосила суду про те, що відповідно до інформації, отриманої з ДВС щодо виконавчих проваджень, відкритих на виконання судових рішень, на які посилається апелянт, жодних стягнень проведено не було, заборгованість за кредитом не погашена.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ПАТ "Дельта Банк" судова колегія встановила наступне.

24 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", як кредитором та відповідачам, як позичальником укладений кредитний договір №74010-2, за умовами якого кредитор відкриває позичальнику відновлювану кредитну лінію та встановлює позичальнику кредитний ліміт у розмірі 1000000,00 грн, а позичальник зобовязується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, загальний строк кредитної лінії - з 24 лютого 2011 року по 23 лютого 2014 року включно. У подальшому сторони вносили зміни до договору шляхом укладення додаткових угод.

На забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ПАТ "Астра Банк", як іпотекодержателем та ТОВ "ТПК "НОВА", як іпотекодавцем, укладено іпотечний договір від 24.02.2011, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером № 257.

Предметом вказаного Іпотечного договору є наступне нерухоме майно - нежитлові приміщення 1-го поверху №№11, 12а, 13, 13а, 15-22, 22а, 38, 39, та нежитлові приміщення 2-го поверху №№33-38 в літ. Б-2 загальною площею 1400,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, провулок Метізний, будинок 10, що належить Іпотекодавцю на прав власності (надалі - Предмет іпотеки).

Загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін складала на день укладення Іпотечного договору 2104130,00 грн. (п. 1.3 Договору)

Відповідно до п.4.1.5 Іпотечного договору (з урахуванням змін та доповнень), Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (основного чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Пункт 4.1.6 Іпотечного договору встановлює, що у разі порушення позичальником зобов'язання за Кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця/позичальника, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

02.12.2013 між ПАТ "Астра Банк" (надалі-продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Пунктом 2.1 договору було передбачено, що продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що права вимоги переходять від продавця покупцю та обов'язки продавця вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання - передачі прав вимоги.

Наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі прав вимоги, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін, підтверджується передача прав вимоги зазначених в додатку до цього акту від продавця до покупця - ПАТ "Дельта Банк" (який є його невідємною частиною), що посвідчує факт здійснення відступлення.

Відповідно до додатку до цього акту, до складу вимог за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 було включено і право вимоги виконання ТОВ "ТПК "НОВА" зобовязань за кредитним договором від 24.02.2014 №74010-2.

Відповідно до приписів статей 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні на обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Отже, за договором відступлення права вимоги (цессії) не припиняються первісні зобов'язання сторін, а відбувається заміна однієї із сторін первісного зобов'язання на певних, визначених таким договором умовах. При цьому, цивільним законодавством не вимагається оплатного відступлення прав вимоги від первісного кредитора до набувача. Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про Іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Після отримання права вимоги ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду Харківської області про стягнення з ТОВ "ТПК "НОВА" заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Господарського суд Харківської області від 29.06.2016, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі №922/1391/16, встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором та стягнуто на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість, яка станом на 04.03.2016 становить 1570079,61грн.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, у разі якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Також, відповідно до пунктів 7.2, 7.3 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.7.2 цього договору.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що продаж предмету іпотеки слід здійснювати за ціною на рівні, не нижчому, ніж визначений згідно висновком судової будівельно-оціночної експертизи №11787 від 15.06.2016, проведеної у справі №922/5142/15, а саме: 3185230,00грн.

Апелянт вважає, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника та рішення про стягнення цієї ж заборгованості з поручителя є підставою для відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено виконання зобовязань за кредитним договором, оскільки це призведе до подвійного стягнення.

Розглянувши вказані доводи апелянта, судова колегія вважає їх безпідставними з урахуванням наступного. Відповідно до правової позиці, викладеної у постанові Верховного Суду України від 04.09.2013 у справі № 6-73цс13 наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Також апелянт вважає, що позов про стягнення на предмет іпотеки є передчасним, оскільки відсутні беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобовязання.

Вказані доводи апелянта судова колегія також відхиляє та вважає їх необґрунтованими і такими, що не є підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі, враховуючи наступне. В матеріалах справи відсутні, а апелянтом на підтвердження своїх доводів, не надано доказів виконання зазначених рішень судів щодо стягнення заборгованості за кредитним договором і договором поруки та доказів сплати встановленої заборгованості. Натомість, позивачем надано на підтвердження заперечень з приводу вказаних доводів апелянта матеріали виконавчих проваджень стосовно виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/1391/16 та рішення Жовтневого районого суду м. Харкова у справі № 639/3633/16-ц, з яких вбачається що рішення не виконані, виконавче провадження не закінчено.

Таким чином, апеляційна скарга є необґрунтованою та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі. При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог матеріального та процесуального права, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2017 у справі №922/5142/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282-284 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Нова" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2017 у справі № 922/5142/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.03.2018.

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.