ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р.Справа № 922/3901/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Приватної фірми "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ", м. Харків
про стягнення 186929,75 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. № 08-21/50/2-18 від 04.01.2018 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада, м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватної фірми "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ", м. Харків, в якому просить стягнути з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 186929,75 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 січня 2018 року було призначено справу №922/3901/17 до розгляду в порядку загального позовного провадження; почато у справі №922/3901/17 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 22 січня 2018 року на 11 годин 40 хвилин.

22 січня 2018 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 21 лютого 2018 року до 11 годин 20 хвилин.

21 лютого 2018 року було оголошено перерву у судоіому засіданні до 28 лютого 2018 року до 11 годин 30 хвилин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 лютого 2018 року було закрито підготовче провадження у справі № 922/3901/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 березня 2018 року на 12 годин 40 хвилин.

12 березня 2018 року через канцелярію господарського суду Харківської області від Приватної фірми "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" надійшла заява, в якій відповідач повідомив про зміну свого місцезнаходження. Заяву прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, у наданій заяві визнає позов у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що подана відповідачем - Приватною фірмою "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" заява про визнання позову, є такою, що відповідає змісту статті 191 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2017 року № 101344636 право власності на нежитлову будівлю літ. "АЯ-1-2" загальною площею 1924,8 м.кв. по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові з 04 березня 2016 року зареєстровано за Приватною фірмою "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" на підставі договору про поділ нерухомого майна від 16 лютого 2016 року № 1107.

Приватна фірма "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" з 05 березня 2016 року по 30 серпня 2017 року використовувала земельну ділянку площею 0,2166 га. по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові без виникнення права власності, користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статті 125 Земельного кодексу України.

Відповідно до вказаної інформаційної довідки з 01 вересня 2017 року за Приватною фірмою "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" зареєстроване речове право на земельну ділянку по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові на підставі договору оренди землі від 28 липня 2017 року.

Згідно листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 05 грудня 2016 року № 19-20.08-3-5239/20-16 станом до 31 грудня 2017 року речові права відповідача на земельну ділянку по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові не зареєстровані.

Отже, з урахуванням статтей 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,0259 га. перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Матеріали справи свідчать про те, що Приватна фірма "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" у період з 05 березня 2016 року по 30 серпня 2017 року не сплачувала за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

24 жовтня 2017 року провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_1 в присутності інженера-геодезиста ОСОБА_3 та інженера-землевпорядника ОСОБА_4 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,2166 га. по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "АЯ-1-2" (виробнича будівля), право вланості на яку зареєстровано за Приватною фірмою "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ".

За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Межі земельних ділянок визначені відповіднодо зовнішніх меж будівлі.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці розташована нежитлова будівля літ. "АЯ-1-2" загальною площею 1924,8 кв.м., право власності на яку з 04 березня 2016 року зареєстровано за відповідачем.

Земельна ділянка площею 0,2166 га. по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові з 04 березня 2016 року використовується Приватною фірмою "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (виробнича будівля).

Посилаючись на те, що відповідач не набув належних прав власності або користування на земельну ділянку загальною площею 0,2166 га. по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові, а тому використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав і не сплачує орендної плати, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому на підставі статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України просив стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати у сумі 186929,75 грн. за період з 05 березня 2016 року по 30 серпня 2017 року.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що відповідач правомірно володіє нежитловою будівлею, розташованою на земельній ділянці по по вул. Індустріальній, 3-В у м. Харкові. Проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об*єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що платою за землю є обов*язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є ані власником ані постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб*єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.147 Подактового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов*язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (стаття 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідач у період з 05 березня 2016 року по 30 серпня 2017 року не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Матеріали справи свідчать, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України досить широко визначає підстави виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Втім, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов'язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2803,95 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 191, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватної фірми "ТД СПЕЦМЕТАЛЛ" (61001, м. Харків, пр-т. Московський, 277, ідентифікаційний код 31632473) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ідентифікаційний номер 04059243, розрахунковий рахунок 0002, Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 186929,75 грн. та 2803,95 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статтей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 27.03.2018 р.

Суддя ОСОБА_5