ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2018 Справа № 905/196/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Мунтяну Ю.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», с.Вовчанка Марїнського району Донецької області, ,

про стягнення 9373,50 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідач: не зявився,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №НЮС-1/11 від 26.01.2018р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», с.Вовчанка Марїнського району Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача у розмірі 9373,50 грн., на підставі положень Статуту залізниць України, Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

Ухвалою суду від 08.02.2018р. даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/196/18; визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначене на 01.03.2018р.; встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України до 01.03.2018р.; встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до 23.02.2018р., але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у серпні 2017р. зі станції Курахівка Донецької області Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» здійснило відправлення вагону №53553327 згідно накладної №51352615 на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці, з визначенням одержувача вантажу ВЧДЭ Волноваха р. ф-я «Дон. зал.» ПАТ «УЗ», 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Шевченка, 2.

На станції Кам'янське Придніпровської залізниці відповідно до акту загальної форми №358 від 11.08.2017р. виявлено, що відповідачем невірно вказано код одержувача у накладній, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав у копіях: залізничну накладну №51352615 від 07.08.2017р., акт загальної форми №358 від 11..08.2017р., телеграми №56 від 11.08.2017р., №НР5 від 12.08.2017р., паспорт клієнта виробничого підрозділу «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління Нижньодніпровськ-Вузол», регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», доручення №35/17 від 30.12.2016р., лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» №156-Э від 06.08.2017р., довіреності на представника позивача, документи, що підтверджують правовий статус головного підприємство позивача та його регіональної філії.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.307 Господарського кодексу України, ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.1.1, п.1.2, п.1.3, п.2.1, п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, ст.ст. 4, 176, 233 Господарського процесуального кодексу України.

26.02.2018р. від представника позивача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано клопотання б/н від 23.02.2018р. про відкладення розгляду справи на пізніший термін.

Ухвалою суду від 01.03.2018р. відкладено розгляд справи на 20.03.2018р.

Представник позивача у судовому засіданні 20.03.2018р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 20.03.2018р. не зявився, відзив на позовну заяву не надав.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також забезпечення з боку суду можливості відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

07.08.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (надалі вантажовідправник) зі станції Курахівка Донецької залізниці здійснило відправлення вагону №53553327 згідно накладної №51352615 на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці із визначенням у графі 13 «Платник» ТОВ «Лемтранс»» та у графі 20 «Найменування вантажу» вагони залізничні, направляється в ремонт.

В накладній на перевезення вантажовідправником у графі 4 «Одержувач» та у графі 5 «Код одержувача» вказано: ВЧДЭ Волноваха р. ф-я «Дон. зал.» ПАТ «УЗ», 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Шевченка, 2, код 9743.

Згідно паспорту клієнта виробничого підрозділу «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління Нижньодніпровськ-Вузол», регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» останньому присвоєно код відправника отримувача 9743.

Разом з цим, матеріали справи містить доручення №35/17 від 30.12.2016р., згідно якого підприємство ТОВ «Лемтранс» уповноважує оператора вагоного депо Дніпродзержинськ Дніпропетровської філії ТОВ «Лемтранс» на станції Дніпродзержинськ Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виконувати операції та зазначено реквізити підприємства, серед яких код вантажовідправника (вантажоодержувача) 9194.

Листом №156-Э від 06.08.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», яким визначено напіввагон №53553327 оренди ТОВ «Лемтранс», який прибув на станцію Курахівка, після вивантаження відправити у порожньому стані за наступними реквізитами: станція призначення: Кам'янське (455806) в ремонт; одержувач: Дніпродзержинське вагонне депо ТОВ «Лемтранс»; код одержувача: 9194.

На станції Кам'янське Придніпровської залізниці 11.08.2017р. складено акт загальної форми №358, в якому зазначено, що за залізничною накладною №51352615 прибув вагон і в перевізному документі невірно вказано код одержувача, вагон простоює на коліях станції до з'ясування.

Зі станції Кам'янське Придніпровської залізниці на станцію відправлення Курахівка Донецької залізниці відправлено телеграму №56 від 11.08.2017р. щодо уточнення коду одержувача вагону.

Телеграмою-відповіддю №НР5 від 12.08.2017р. станцією відправлення проінформовано станцію Кам'янське Придніпровської залізниці, що у накладній №51352615 призначенням станції Курахівка- Кам'янське невірно вказаний код отримувача 9743 та вірним вважати код 9194.

Відповідно до ст. 23 Статуту, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів. Станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом.

Згідно із п.4.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року за №644, заповнення накладної під час перевезення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил, відповідно до якого представник Відправника особисто в накладній заповнює графу «Одержувач» шляхом зазначення повної та точної назви, адреси і коду Одержувача вантажу, за достовірність та точність яких несе відповідальність представник Відправника, який засвідчує достовірність і повноту відомостей своїм підписом у накладній.

Виходячи з приведених актів законодавства, суд погоджується з позицією позивача, що за достовірність відомостей у накладній, зокрема з приводу реквізитів одержувача вантажу, відповідальність несе безпосередньо особисто відправник вантажу, який при заповненні накладної зобов'язаний перевірити достовірність і повноту відомостей щодо одержувача вантажу, його вірне найменування, присвоєний йому код отримувача.

Статут у ст.129 передбачає, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у акті загальної форми.

Невідповідність найменування та коду зазначених у наведеній залізничній накладній, дійсним реквізитам одержувача, підтверджено матеріалами справи, у тому числі актом загальної форми №358 від 11.08.2017р.

Згідно із п.5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. за №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України повязує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, коду одержувача.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Відтак, судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Окрім того, при застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі провізної плати.

Виходячи з того, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 1874,70 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 9373,50 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст.118, 122 Статут залізниць України.

З огляду на таке, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», с.Вовчанка Марїнського району Донецької області, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, ч.9 ст.165, 202, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», с.Вовчанка Марїнського району Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача у розмірі 9373,50 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (85621, Донецька область, Марїнський район, с.Вовчанка, вул.Нагорна, б.1, , банківські реквізити не зазначено) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська, б.5, , банківські реквізити не зазначено), в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, б.108, , банківські реквізити не вказано) штраф у розмірі 9373,50 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення проголошено у судовому засіданні 20.03.2018р.

5. Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

6. Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2018р.

Суддя О.В. Кротінова