ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 10/05/5026/1138/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників: Черкаської обласної ради - Денжанської О.С., дов. від 02.01.2018 №011-33/22; ФОП Моклюк А.П. - крупа Р.А. дов від 12.03.2018 та ліквідатора КП "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту" арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. - посв. №884 від 18.04.2013.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Черкаської обласної ради

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.07.2017

(Суддя - Гура І.І.)

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017

(Головуючий суддя - Пантелієнко В.О.; судді - Остапенко О.М., Верховець А.А.)

за заявою Комунального підприємства "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту" Черкаської обласної ради

про визнання його банкрутом

В С Т А Н О В И В:

1. У провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа №10/05/5026/1138/2012 про банкрутство Комунального підприємства "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту" Черкаської обласної ради (далі - КП "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту", боржник), порушена ухвалою суду від 02.08.2012 в порядку ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, що діяла до 19.01.2013 внесених змін (Далі - Закон про банкрутство), якою передбачено особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

2. Постановою господарського суду Черкаської області від 16.08.2012 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ярмолінського Ю. В.

Короткий зміст клопотань і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. 06.03.2017 Черкаська обласна рада звернулась до місцевого господарського суду із заявою про припинення повноважень ліквідатора Ярмолінського Ю. В.

4. 25.05.2017 ліквідатор банкрут звернувся до місцевого господарського суду із клопотанням про продовження строку ліквідаційної процедури та його повноважень на шість місяців, до 26.11.2017.

5. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.07.2017 у справі №10/05/5026/1138/2012 відмовлено у задоволенні заяви Черкаської обласної ради про припинення повноважень ліквідатора;

5.1. клопотання ліквідатора банкрута задоволено;

5.2. продовжено строк ліквідаційної процедури КП "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту" Черкаської обласної ради та повноважень ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В., на шість місяців, до 26.11.2017;

5.3. відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута про залишення заяви Черкаської обласної ради про припинення повноважень ліквідатора без розгляду.

6. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 апеляційну скаргу Черкаської обласної ради залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.07.2017 у справі №10/05/5026/1138/2012 - без змін.

7. Рішення судів попередніх інстанцій обґрунтовані тим, що:

7.1. Черкаська обласна рада не є власником майна та не має права оскаржувати дії ліквідатора, крім того, майно у володінні КП "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту", також, не перебуває, оскільки реалізовано ще у 2012-2014 роках.

7.2. Наслідків перевищення строків ліквідаційної процедури Закон про банкрутство не містить, комітетом кредиторів боржника прийнято відповідне рішення, тому є підстави для продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора на шість місяців.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

8. Черкаська обласна рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 у справі №10/05/5026/1138/2012 в порядку статей 107, 109 Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. У своїй касаційній скарзі Черкаська обласна рада просить частково скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 у справі №10/05/5026/1138/2012;

9.1. прийняти нове рішення, яким заяву Черкаської обласної ради про припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. задовольнити та припинити його повноваження;

9.2. призначити іншого ліквідатора КП "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту";

9.3. відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури банкрута та повноважень ліквідатора.

9.4. заявник касаційної скарги вважає, що попередні судові інстанції, в порушення ч. 4 ст. 25 Закону про банкрутство, у якій передбачено, що дії ліквідатора можуть бути оскаржені, крім власника майна банкрута - органом, уповноваженим управляти майном банкрута, яким є скаржник, дійшли помилкового висновку про те, що Черкаська обласна рада не може оскаржити дії ліквідатора

9.4.1. вважає, що ліквідатором розпочато продаж майна банкрута лише через 2 роки після відкриття ліквідаційної процедури, що призвело до продажу майна за заниженою ціною;

9.4.2. вважає, що ліквідатором реалізовано майно у складі ЦМК, до складу якого входило майно, початкова вартість продажу якого становить 0 грн., незважаючи на те, що продаж майна частинами був би ефективнішим;

9.4.3. крім того, вважає, що майно ліквідатором реалізовано за заниженою вартістю.

9.4.4. вважає, що ліквідаційна процедура триває понад строки встановлені у Законі про банкрутство, у зв'язку із неналежним невиконанням ліквідатором своїх обов'язків.

10. Ліквідатором КП Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту" арбітражним керуючим Ярмолінським Ю.В. подано відзив на касаційну скаргу Черкаської обласної ради з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2018 прийнято до провадження Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та відкрито касаційне провадження у справі № 10/05/5026/1138/2012 за касаційною скаргою Черкаської обласної ради на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.07.2017 та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017.

11.1. Призначено до розгляду касаційну скаргу Черкаської обласної ради на 15 березня 2018 року о 12 год. 15 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

11.2. Повідомлено учасників справи про право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, в порядку ст. 295 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, у строк до 21 лютого 2018 року.

12. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з такого.

13. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

16. Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що постановою місцевого суду від 16.08.2012 боржника було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Отже, в ході ліквідаційної процедури до боржника повинні застосовуватися положення, що регулюють хід ліквідаційної процедури в редакції Закону про банкрутство, яка діяла до набрання чинності змінами згідно Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року, за винятком положень, які регулюють процедуру продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі, якщо реалізація майна здійснюється після 19.01.2013 року.

17. Згідно з частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

18. У ст. 31 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року передбачено, що при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів, а невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (ліквідатора) згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

19. Відповідно ч. 1, 2 ст. 78 Господарського кодексу України, Комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

20. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

21. Згідно з частиною 4 статті 25 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

22. Відповідно до частини 4 статті 24 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, у ліквідаційній процедурі господарський суд, зокрема, розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

23. Зважаючи на наведені законодавчі положення, слід дійти висновку про те, що скарги на дії ліквідатора можуть подавати як особи приватного права, так і особи публічного права. Таке право передбачено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема ст. ст. 31, 25 даного Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року.

24. Черкаська обласна рада, як орган, уповноважений управляти майном банкрута, наділена правом оскаржувати дії ліквідатора у справі про банкрутство комунального підприємства, яким є банкрут, що спростовує доводи попередніх судових інстанцій про зворотне.

25. Поряд з тим, судами попередніх інстанцій, не дивлячись на посилання щодо неможливості оскарження дій ліквідатора Черкаською обласною радою, скаргу по суті вимог останньої розглянуто та встановлено, що скаржник у якості доводів для задоволення скарги посилався на те, що: ліквідатором розпочато продаж майна банкрута лише через 2 роки після відкриття ліквідаційної процедури, що призвело до продажу майна за заниженою ціною; ліквідатором продано майно в складі ЦМК, до складу якого входило майно, початкова вартість продажу якого становить 0 грн.; ліквідатором безпідставно не продано майно частинами; ліквідатор жодного разу не запросив скаржника як власника та засновника на засідання комітету кредиторів.

26. Колегія суддів погоджується з аргументами попередніх судових інстанцій про відхилення доводів скарги на дії ліквідатора, з огляду на те, що: майно банкрута було реалізовано ще у 2012 та 2014 роках, Черкаська обласна рада вже не є власником відчуженого майна, дії ліквідатора, як того вимагає Закон про банкрутство були узгоджені із комітетом кредиторів, реалізація майна банкрута була здійснена у порядку, передбаченому Законом про банкрутство, ліквідатор банкрута здійснював свої повноваження в межах та на підставі Закону про банкрутство.

27. Отже аргументи касаційної скарги, які аналогічні аргументам скарги на дії ліквідатора, були предметом розгляду у попередніх судових інстанціях та обґрунтовано ними відхилені.

28. Доводи заявника касаційної скарги стосовно порушень ліквідатора щодо затягування ліквідаційної процедури, яка, у даному випадку триває понад 18 місячний строк, встановлений у ст. 22 Закону про банкрутство, слід зазначити таке.

29. Згідно статті 22 Закону про банкрутство, строк ліквідаційної процедури не може перевищувати дванадцяти місяців. Господарський суд може продовжити цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачено цим Законом.

30. Слід відзначити, що дійсно ліквідатор зобов'язаний вчинити ліквідаційні заходи і передати на затвердження господарському суду звіт та ліквідаційний баланс у встановлений строк, проте невиконання ліквідатором цих дій у граничні строки, визначені Законом, не є підставою для припинення провадження у справі, тобто наслідків перевищення строку ліквідаційної процедури Закон не містить, як це передбачено п. 86 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судову практику в справах про банкрутство".

31. У разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси, необхідні для повного задоволення кредиторів, він виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора. Новий ліквідатор очолює ліквідаційну комісію і діє згідно вимог Закону.

32. Однак, у даному випадку, судами установлено, що ліквідатор виконує свої повноваження у відповідності до вимог Закону про банкрутство, господарський суд продовжує своїми ухвалами строк ліквідаційної процедури та ліквідатора КП "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту", ураховуючи при цьому волевиявлення комітету кредиторів, який в свою чергу на зборах приймає рішення про продовження строку ліквідаційної процедури у даній справі.

33. Відповідно ст. 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

34. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, в порядку ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як такі, що прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права.

35. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Черкаську обласну раду.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 306, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Черкаської обласної ради на ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 у справі № 10/05/5026/1138/2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 у справі № 10/05/5026/1138/2012 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко