РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2018Справа №910/19670/17

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий - суддя Князьков В.В.,

при секретарі судового засідання Скокіні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла», м. Полтава

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про визнання зобов'язань припиненими та зобов'язання вчинити дії,

За участю представників:

від позивача: від відповідача: від третьої особи: Грицюк А.С. Клочко О.В. не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» (надалі - ТОВ «ФК «Ворскла») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про:

- визнання припиненими зобов'язання ТОВ «ФК «Ворскла» перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 у зв'язку з їх виконанням;

- визнання припиненими зобов'язання ТОВ «ФК «Ворскла» перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0814 від 28.08.2014 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою;

- зобов'язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. вчинити дії, направлені на припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №14511432 від 28.08.2014 про обтяження об'єкта рухомого майна - автобуса пасажирського, марки «NEOPLAN», модель - N1216-HD, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, що є предметом застави за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виконання ним основного зобов'язання за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, в наслідок чого зобов'язання за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014 має бути припинено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 суддею Князьковим В.В. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.11.2017.

29.11.2017 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №910/19670/17.

У зв'язку із неявкою сторін та необхідністю надання доказів по справі, ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 розгляд справи відкладено на 20.12.2017.

30.11.2017 від позивача надійшло клопотання про перенесення слухання справи.

Враховуючи набуття чинності Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2017 вирішено здійснювати розгляд справи №910/19670/17 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.01.2018. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

У судовому засіданні 17.01.2018 представником відповідача оголошено усне клопотання про відкладення розгляду справи та поновлення процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву. Розглянувши вказане клопотання, суд на місці ухвалив його задовольнити та поновити процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву та, у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали суду оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 07.02.2018.

31.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позову заперечує у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на неможливість задоволення заяви позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог з посиланням на п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема з тих підстав, що зарахування однорідних вимог заборонені з пов`язаними з банком особами, а позивач, відповідно до рішення Банку, був визнаний пов`язаною з ними (банком) особою. Таким чином, позивач не в повному обсязі виконав всі зобов'язання до договору про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 сплативши лише частину заборгованості у розмірі 805 297,15 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд).

У судовому засіданні 07.02.2018 оголошено перерву до 21.02.2018.

У письмових поясненнях вих.№27-3746/18 від 19.02.2018, що надійшли до Господарського суду міста Києва 20.02.2018, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проти позову заперечує та зазначає, що припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону Україні «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не допускається. Також неповне дослідження іншими судами всіх положень та умов кредитного договору з наступними змінами та доповненнями до нього, не дає можливості Фонду погодитись із висновками судів по справі №917/1634/16 про здійснення зарахування зустрічних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2017 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 14.03.2018.

14.03.2017 через відділ діловодства (канцелярія) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано клопотання про відкладення розгляду справи №910/19670/17.

При цьому, у клопотанні від 14.03.2018 Фонд просив суд відкласти розгляд справи посилаючись на неможливість направлення представника у судове засідання внаслідок участі останнього у іншому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відкладення розгляду справи, господарський суд зазначає, що за змістом ст. 42 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом учасників справи. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують учасників справи добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як зазначено у п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Проте, третьою особою не було доведено суду неможливості заміни представника, а також неможливості розгляду справи без участі Фонду.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом враховано, що справа №910/19670/17 розглядається з 09.11.2017, а отже, подальше відкладення розгляду справи може призвести до затягування строків розгляду спору та порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Протягом розгляду даної справи учасники справи не були позбавлені права та можливості подати усі необхідні докази завчасно. До того ж, судом враховано, що розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі для надання доказів та пояснень.

За таких обставин, за висновками суду, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було відмовлено.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка третьої особи не перешкоджає вирішенню справи по суті.

У судовому засіданні 14.03.2018 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

06.08.2014 між АТ Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Ворскла» було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 з лімітом кредитування, який встановлюється згідно графіку встановлення ліміту кредитної лінії на загальну суму 471 000,00 доларів США.

Також, 28.08.2014 між сторонами укладено договір застави транспортних засобів №3625ТС/0814 за змістом якого позивач передав в заставу відповідачу наступний транспортний засіб: автобус пасажирський, марка «NEOPLAN», модель - N1216-HD, тип - Автобус - D, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, колір - білий, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 10518 см. куб. (надалі - предмет застави).

06.08.2015 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, за змістом якої загальна сума ліміту кредитування становить 161 000,00 доларів США. з кінцевим строком погашення до 05.11.2015 включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виконання ним основного зобов'язання за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, в наслідок чого зобов'язання за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014 має бути припинено.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

У даному випадку господарський суд виходить з того, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

Даний принцип тісно пов'язаний з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь та самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Як встановлено, рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2017 по справі №917/1634/16, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб «Ворскла» про стягнення грошових коштів у сумі 4 115 884,21 грн. задоволено частково, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. заборгованість за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 в розмірі 805 297,15 грн. з яких: 24 187,09 доларів США борг по тілу кредиту, що за офіційним курсом НБУ на 05.09.2016 становить 644 174,19 грн., 1 715,82 доларів США сума прострочених відсотків за користування кредитними коштами, що за офіційним курсом НБУ на 05.09.2016 становить 45 697, 40 грн., 111 762,75 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу, 3 662,00 грн. пеня за прострочення повернення відсотків.

У вказаному рішенні господарський суд Полтавської області прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. на суму 2 065 453,52 грн., у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України на суму 2 065 453,52 грн., в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «ФК «Ворскла» перед банком (сума заборгованості становила 114 000,00 доларів США).

Тобто, судом встановлено, що позивач, з урахуванням проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, має перед банком заборгованість за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 в розмірі 805 297,15 грн.

Також рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2017 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» на користь банку витрати зі сплати судового збору в сумі 12 079,46 грн.

Відповідно до платіжних доручень №977 від 04.07.2017 та №978 від 04.07.2017, які наявні в матеріалах справи (т. 1 а. с. 76-77), позивачем було сплачено на рахунок відповідача 805 297,15 грн. та 12 079,46 грн. відповідно.

У зв'язку зі сплатою заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, позивач листом №337 від 06.07.2017 звернувся до відповідача із вимогою про надання документів, що підтверджують вказані обставини та виведення із застави об'єкта, який був зазначений в якості забезпечення кредитних зобов'язань. Проте, будь-якої відповіді від банку позивачем отримано не було.

Враховуючи рішення Господарського суду Полтавської області від 16.02.2017 по справі №917/1634/16, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, а також приймаючи до уваги платіжні доручення №977 від 04.07.2017 та №978 від 04.07.2017, суд дійшов висновку про повне погашення позивачем заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, а тому вимоги позивача про визнання припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 у зв'язку з їх виконанням, підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Враховуючи зміст ст. 593 Цивільного кодексу України, а також приймаючи до уваги припинення зобов'язання позивача перед відповідачем за договором про відновлювальну кредитну лінію, суд дійшов висновку стосовно задоволення вимог про визнання припиненими зобов'язання ТОВ «ФК «Ворскла» перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання забезпеченого заставою, а також зобов'язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. вчинити дії, направлені на припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №14511432 від 28.08.2014 про обтяження об'єкта рухомого майна - автобуса пасажирського, марки «NEOPLAN», модель - N1216-HD, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, що є предметом застави за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014.

Стосовно заперечень відповідача та третьої особи проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзивах, зокрема, неможливістю зарахування зустрічних однорідних вимог у зв'язку із пов`язаністю позивача із банком, суд зазначає, що вказані обставини були предметом розгляду та є встановленими у справі 917/1634/16, і відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доказуванню в межах даної справи.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За таких обставин, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази та пояснення учасників судового процесу, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір за розгляд даної справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» задовольнити.

2. Визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 у зв'язку з їх виконанням.

3. Визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0814 від 28.08.2014 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою.

4. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» вчинити дії, направлені на припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №14511432 від 28.08.2014 про обтяження об'єкта рухомого майна - автобуса пасажирського, марки «NEOPLAN», модель - N1216-HD, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, що є предметом застави за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0814 від 28.08.2014.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (04054, м. Київ, вул. Артема, буд. 60; ідентифікаційний код 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Ворскла» (36000, Полтавська обл., м. Полтава, майдан Незалежності, буд. 16; ідентифікаційний код 21043232) судовий збір в розмірі 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.03.2018.

Суддя В.В. Князьков