ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/137/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.

при секретарі судового засідання Нагібіної І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 02.01.18 р.

від відповідача: не зявився,

розглянувши справу № 916/317/18

за позовом: Державного підприємства „Дослідне господарство „Жеребківське Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (66410, Одеська область, Ананьївський район, с. Жеребкове, вул. Шевченко,12) до Державного підприємства „Дослідне господарство „Южний Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (67668, Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Маяцька,26)

про стягнення 156162,22 грн., з яких 139500 грн. основного боргу, 6 947,10грн. інфляційних витрат, 8 775,12 грн. пені, 940 грн. три проценти річних

Стислий виклик позиції позивача та заперечення відповідача:

1. З підстав неналежного, несвоєчасного виконання ДП ДГ „Южний зобовязань по оплаті отриманого товару за договором купівлі-продажу № 3/4 від 26.03.14 р., що підтверджується накладною № 43 від 08.04.14 р. на суму 139 500 грн., довіреністю № 9 від 03.04.14 р., товарно-транспортною накладною № 257575 від 08.04.14 р., актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.03.14 р. 08.09.16 р. та з врахуванням угоди про відстрочку виконання зобовязання від 08.12.16 р. ДП ДГ „Жеребківське вбачає наявними порушені права відповідачем, у звязку з чим з посиланням на положення ст.175, ч.1 230, ч.6 ст. 232, ч.2 ст.343 ГК України, ст.ст.11, 610, п.4 ч.1 ст.611, ч.2 ст.625, ст. 626, ч.3 ст.549 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 139 500 грн. основного боргу, 6 947,10 грн. інфляційних витрат, 8 775,12 грн. пені, 940 грн. три проценти річних.

2. При цьому, позивач відмічає про зміну назви як позивача так і відповідача з підстав реорганізації Інституту сільського господарства Причорноморя Національної академії аграрних наук України шляхом перетворення в Одеську державну сільськогосподарську дослідну станцію Національної академії аграрних наук України, як то вбачається із поданих до суду копій наказів НААН України від 09.11.17 р. №№ 182, 183 та витягів з ЄДРЮОФОПГФ № 23265827 станом на 24.11.17 р., № НОМЕР_1 станом на 08.12.17 р.

3. Відповідач в судові засідання не зявлявся, відзив на позов та документи, що підтверджують існуючі правовідносини з позивачем суду не надав, у звязку з чим, та з врахуванням наявності в матеріалах справи доказів отримання ДП ДГ „Южний судових ухвал щодо призначення та відкладення судових засідань в проміжки часу достатні для їх отримання сторонами, та відповідно відкладення з цього приводу судом судових засідань, надсилання ухвал суду на адресу ДП ДГ „Южний, зазначену у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.12.17 р. за № НОМЕР_1, суд розглядає дану справу в розумні процесуальні строки за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ст.114, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 ГПК України, якими передбачено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства; у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

4. Ухвалою від 26.01.18 р. судом було залишено без руху позовну заяву позивача в порядку ч.3 ст.162, ст.ст. 174, 234 ГПК України, встановлено останньому строк для усунення недоліків позову. За умови виправлення позивачем недоліків позову, суд ухвалою від 13.02.18 р. відкрив провадження у справі № 916/137/18, призначив розгляд справи за правилами ГПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.17 р. в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

5. За договором купівлі-продажу № 3/4 від 26.03.14 р. укладеним між ДП „ДГ „Жеребківське ІСГ Причорноморя НААН України (Постачальник), правонаступником якого відповідно до витягу з ЄДРЮОФОПГФ № 23265827 станом на 24.11.17 р. є ДП „ДГ „Жеребківське ОСОБА_2 України та ДП „ДГ „Южний ІСГ Причорноморя НААН України (Покупець), правонаступником якого відповідно до витягу з ЄДРЮОФОПГФ № станом на 08.12.17 р. є ДП „ДГ „Юний ОСОБА_2 України, Продавець зобовязується передати у власність Покупця на умовах викладених у договорі наступний товар: кукурудза „Елегія МВ, кукурудза „Шаланда МВ, кукурудза „Одеська-385МВ, разом на суму 139 500 грн.(п.1.1. договору № 3/4). Продавець зобовязаний: після підписання договору в строк, не пізніше 10-ти днів, передати Покупцеві названий у п.1.1. договору товар. Покупець зобовязаний прийняти товар від Продавця і здійснити за нього оплату до 01.08.14 р. Здача-приймання товару проводиться уповноваженими представниками Покупця і Продавця на умовах акта виконаних робіт, або накладної. Товар вважається прийнятим згідно накладної в момент його отримання. Датою передачі вважається дата одержання товару, зазначеного Продавцем в накладній. Право власності на товар переходить до покупця в момент приймання товару й оформлення документів, вказаний у п.3.2. договору. Оплата товару Покупцеві здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця в національній валюті. За прострочення платежу Покупець сплачує в розмірі 2,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Даний договір набирає чинності в день його підписання сторонами договору та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.п. 2.1.1., 2.1.2., 3.1., 3.2., 4.1., 7.1., 8.2., 10.1 договору № 3/4).

6. Поставка товару відбулася за накладною від 08.04.14 р. № 43 на суму 139 500 грн., яка містить посилання як на підставу поставки договір № 3/4 від 26.03.14 р., довіреністю № 9 від 03.04.14 р., товарно-транспортною накладною № 257575 від 08.04.14 р., однак оплата за отриманий товар відповідачем взагалі не була проведена.

7. Між сторонами була здійснена звірка взаємних розрахунків за період з 01.03.14 р. 08.09.16 р., про що було складено акт звіряння, заборгованість відповідача перед позивачем за яким загалом визначена в сумі 518 025 грн., та який містить посилання на наявну заборгованість відповідача по отриманому від позивача товару за накладною № 43 від 08.04.14 р. на суму 139 500 грн. Також, між сторонами 08.12.16 р. була укладена угода про відстрочку виконання зобовязання згідно умов якої ДП „ДГ „Жеребківське ОСОБА_2 України (Кредитор) та ДП „ДГ „Юний ОСОБА_2 України (Боржник) узгодили існування заборгованості Боржника перед Кредитором станом на 08.09.14 р. в сумі 518 025 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками актом звірення взаємних розрахунків за період 01.03.14 р.- 08.09.16 р.(п.п. 1.1., 1.2. угоди). Боржник зобовязується погасити існуючу перед Кредитором заборгованість, вказану в п.1.1. угоди, в строк не пізніше 01.11.17 р.( пп.2.1.1. п.2.1 угоди). При порушенні своїх зобовязань за цією угодою Боржник несе відповідальність, визначену чинним законодавством України. Порушенням зобовязання є його невиконання або несвоєчасне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цією угодою (п.3.1 угоди). Угода набуває чинності в момент її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, але не довше 01.11.17р. (п.4.2. угоди). В частині розрахунків та заборгованості, вказаної в п.1.1. угоди, угода діє до повного виконання Боржником своїх зобовязань (п.4.3 угоди). Закінчення строку дії угоди не звільнює сторони від відповідальності за її порушення (п.4.3 угоди).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргумента щодо наявності підстав для задоволення позову, суд, вбачає частково обгрутнованю та прийнятною позицію позивача щодо стягнення з відповідача нарахувань загалом у сумі 156 162,22 грн., з яких 139 500 грн. основного боргу, 6 947,10 грн. інфляційних витрат, 8 775,12 грн. пені, 940 грн. три проценти річних з огляду на наступне законодавство та усталену судову практику:

8. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (п.п. 1, 3, 4, 5 ст.626, п.1. ст.627 ЦК України).

9. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

10. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (п.1 ст.655, п.1 ст.656, п.п. 1, 2 ст.662, п.1 ст.663, п.п. 1, 2 ст.689, п.п. 1, 2 ст.692 ЦК України).

11. Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

12. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі (ст. 549, ч.1 ст.546 ЦК України).

13. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

14. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ст.256, пп.1) п.2, п.1 ст.258 ЦК України).

15. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України).

16. Так, в процесі розгляду даної справи дослідивши подані позивачем доказами, суд, встановив набуття відповідачем за договором № 3/4 від 26.03.14 р., накладною № 43 від 08.04.14 р., довіреністю № 9 від 03.04.14 р., товарно-транспортною накладною № 257575 від 08.04.14 р. товару на загальну суму 139 500 грн. та не оплату його вартості, про що свідчить акт звірення взаємних розрахунків за період 01.03.14 р. 08.09.16 р. Разом з цим, за угодою про відстрочку виконання зобовязання від 08.12.16 р. сторонами було узагальнено існуючі зобовязання відповідача станом на 08.09.16 р., в тому числі борг за спірними правовідносинами, та за умови не надання сторонами доказів його погашення, у суду є підстави вважати існуючими зобовязання відповідача по оплаті вартості отриманого товару за договором від 26.03.14 р., а отже підстави її стягнення з останнього в розмірі 139 500 грн. на користь позивача.

17. З врахуванням встановлення судом заборгованості відповідача за отриманий товар в сумі 139 500 грн. є правомірними заявлені позивачем до стягнення з відповідача в порядку ст.625 ЦК України в період з 01.11.17 р. по 22.01.18 р. індекс інфляції в сумі 4795,50грн., три проценти річних в сумі 951,65 грн., однак з врахуванням того, що позивачем розраховано та заявлено до стягнення три проценти річних в меншому розмірі, то судом підлягає стягненню визначена останнім сума, тобто 940 грн. Заявлена позивачем позовна вимога щодо стягнення індексу інфляції в сумі 6947,10грн. з врахуванням застосування позивачем при його розрахунку сукупного індексу інфляції за період 01.11.2017р. - 22.01.2018р. у вигляді 1,8 не відповідає дійсному сукупному значенню, яке складає 1,03, що стало підставою для суду перерахувати її за визначений період та встановити його в сумі 4795,50грн. Отже, дана вимога підлягає частковому задоволенню судом.

18. Щодо заявленої позивачем до стягнення пені слід відмітити таке. Обґрунтовуючи нарахування пені позивач посилався на визначення угодою про відстрочку виконання зобовязання від 08.12.16 р. існування заборгованості відповідача загалом в сумі 518 025грн., в тому числі і за накладною № 43 від 08.04.14 р. в сумі 139 500 грн., та необхідність її оплати боржником не пізніше 01.11.17 р., однак, за своєю правовою природою угода про відстрочку виконання зобовязання від 08.12.16 р. не є правочином за яким безпосередньо виникла дана заборгованість в сумі 139 500 грн., так як таким є договір купівлі-продажу № 3/4 від 26.03.14р., за неналежне виконання якого в п. 8.2. і передбачено нарахування невизначеної штрафної санкції, що за своїм змістом відповідає порядку нарахування пені. Наразі, угода від 08.12.16 р. не конкретизує можливість кредитора нараховувати боржнику штрафні санкції за відстроченими зобовязаннями, оскільки положення п.3.1. угоди викладені в загальному змісті, а тому підстав для обрахунку пені за даною умовою угоди, суд не вбачає, та вважає недоречним визначення позивачем 6 місячний строк для нарахування пені із встановленого остаточного періоду сплати відповідачем відстрочених зобовязань загалом в сумі 518 025грн. Водночас, зазначаючи в позовній заяві як належним чином передбачену сторонами умову договору щодо нарахування пені п.8.2. договору від 26.03.14р. та можливість її застосування у відношенні до виокремленої із суми зобовязань в 518 025грн. за угодою від 08.12.16 р. заборгованості по поставленому товару за накладною № 43 в розмірі 139 500грн., позивач послався на ч.6 ст.232 ГК України, яка на думку суду підлягає застосуванню в даному випадку з врахуванням моменту виникнення боргу відповідача за поставкою, що повязується із датою фактичного набуття товару, тобто 08.04.14 р., тому відповідно до цього мала би бути нарахованою за період з 08.04.14 р. по 08.10.14 р. Звідси, на думку суду, є необґрунтованою заявлена позивачем до стягнення з відповідача пеня в сумі 8 775,12 грн., розрахована за період з 01.11.17 р. по 22.01.18 р., у звязку з чим дана позовна вимога судом не підлягає задоволенню.

19. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

20. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

21. З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства, суд, вважає заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 156 162,22 грн. частково обгрунтованими, у звязку з чим стягненню з ДП „ДГ „Юний ОСОБА_2 України на користь ДП „ДГ „Жеребківське ОСОБА_2 України підлягає 139 500 грн. основної заборгованості, 4795,50грн. індексу інфляції, 940 грн. три проценти річних. В решті частині заявлених позивачем позовних вимог суд відмовляє.

22. Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

23. Сплачений позивачем судовий збір за подачу до суду даного позову підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача співрозмірно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2 092,55 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заявлений позивачем позов частково.

2. Стягнути з Державного підприємства „Дослідне господарство „Южний Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (67668, Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Маяцька,26, ) на користь Державного підприємства „Дослідне господарство „Жеребківське Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (66410, Одеська область, Ананьївський район, с. Жеребкове, вул. Шевченко,12, ) 139500 (сто тридцять девять тисяч пятсот) грн. основного боргу, 940 (девятсот сорок) грн. три проценти річних, 4795 (чотири тисячі сімсот девяносто пять) грн. 50 коп. індексу інфляції, 2 092 (дві тисячі девяносто дві) грн. 55 коп. судового збору.

3. Відмовити позивачу в решті частині заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 березня 2018 р.

Суддя І.А. Малярчук