ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 квітня 2018 року Справа № 915/261/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Коприг”

(49000, м.Дніпро, вул.Героїв Сталінграда, буд.16, кім.124),

до відповідача: Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод”

(54017, м.Миколаїв, вул.1 Слобідська, буд.120),

про: стягнення заборгованості в розмірі 100728,00 грн., -

в с т а н о в и в:

29.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю “Коприг” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 23.03.2018, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” 100728,00 грн. заборгованість за Договором поставки №281 від 28.08.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав своє зобов’язання взяте у п.5.2.2. Договору щодо доплати (остаточного розрахунку) не виконав, хоча мав би розрахуватись не пізніше 05.12.2017, що слугувало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви б/н від 23.03.2018 без руху, виходячи з наступного.

Згідно з приписами п.1) ч.1 ст.164 ГПК України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до ч.1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви на підтвердження надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів надано фіскальний чек від 26.03.2018 та опис вкладення у цінний лист від 26.03.2018, відповідно до якого копію позовної заяви і доданих до неї документів надіслано відповідачу на адресу: 49600, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.17-а.

Проте, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься інформація, що місцезнаходженням відповідача є: 54017, м.Миколаїв, вул.1 Слобідська, буд.120.

У абзаці 2 п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарським судам України надані роз'яснення, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем до позовної заяви фіскальний чек від 26.03.2018 та опис вкладення у цінний лист від 26.03.2018 не є доказом направлення відповідачу копії даної позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки їх направлено відповідачу за іншою адресою ніж та, що міститься в Єдиному державному реєстрі.

Позивачу слід надіслати на юридичну адресу відповідача копію позовної заяви б/н від 23.03.2018 і доданими до неї документами та надати суду докази такого надсилання.

Згідно ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вимог ч.2 ст.164 ГПК України, позивачем не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме докази часткової сплати відповідачем за поставлений йому товар у розмірі 302184,00 грн., рахунок на оплату №6738 від 05.09.2017 та докази його направлення відповідачу.

Суд також звертає увагу позивача на наступне.

У відповідності до ч.ч.2, 5 ст.91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог п.5.27 “Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ4163-2003”, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів “Згідно з оригіналом”, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Вказані вимоги оформлення письмових доказів стосуються матеріалів позовної заяви наданих позивачем у копіях.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ТОВ “Коприг” при поданні позову не дотримано вимог п.1) ч.1, ч.2 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись п.1) ч.1, ч.2 ст.164, ч.1 ст.172, ч.1 ст.174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н від 23.03.2018 ТОВ “Коприг”, залишити без руху.

2. ТОВ “Коприг” усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити ТОВ “Коприг”, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва