ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1203/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В.І., секретар судового засідання Бабенецька А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю

"Страхова компанія "ВіДі-Страхування",

вул. В.Кільцева, буд. 56, с. Софіївська Борщагівка,

Києво-Святошинський район, Київська область, 08131;

адреса для листування: а/с 31, Київ-194, 03194;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" ,

вул. Василіянок, буд. 22,м. Івано-Франківськ, 76018;

про здійснення страхового відшкодування в сумі 32 707 грн 36 к.,

за участю:

представники сторін в засідання суду не з'явились;

встановив: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 32 707,36грн.

Представник позивача в засідання суду не з'явився. Однак направив суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (вх.№3785/18 від 06.03.18). В клопотанні зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Судом клопотання задоволено.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення засідання суду, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень (вх.3360/18 від 09.03.18).

Судом взято до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку. Судом встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити за матеріалами справи. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства судом встановлено наступне. Між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» та ОСОБА_1 02.11.16 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 010516, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом « Sиbаru», д/н НОМЕР_1.

31.07.17 по вул. Марка Вовчка, 12/14 у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2. Відповідно до довідки УПП у м. Києві № 356587 про ДТП відносно водія ОСОБА_2, за порушення ним Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01 складено адміністративні матеріали і направлені до Оболонського районного суду м. Києва для подальшого прийняття рішення.

21.08.17 постановою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2 у справі №756/10481/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Таким чином, ОСОБА_2 є особою, винною у спричинені пошкоджень автомобілю НОМЕР_2. Як наслідок, 19.08.17 до ТДВ «СК «ВіДі - Страхування» звернувся ОСОБА_1 із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/1422.17 у зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору.

14.09.17 ТДВ «СК «ВіДі - Страхування» на підставі страхового акту № 584 від 04.09.17, на підставі рахунку № СРфС-0006201 від 19 серпня 2017 року, Акту виконаних робіт № СРФСА-009237 від 28.09.17, акту виконаних робіт № СРФСА-008645 від 11.08.17, квитанції від 11.08.17, враховуючи Звіт про визначення вартості матеріального збитку вих. № 3483 від 23.08.17, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 707, 36 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2611 від 14.09.17.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Галицька» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3136400, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_3, особою відповідальність якої застрахована (ОСОБА_2М.). Позивач 23.10.17 звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/287-17. Відповідач отримав заяву 30.10.17, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 058. Станом на 27.03.18 в матеріалах справи відсутні відомості про сплату відповідачем страхового відшкодування в сумі 32 707,36грн.

Беручи до уваги викладене вище судом взято до уваги наступне. В силу ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу ч.1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів.

Згідно з ч.2 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 Цивільного кодексу України, ст.354 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988, ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Матеріалами справи документально підтверджено факт виплати позивачем страхового відшкодування в розмірі 32 707,36грн. за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля .

Приписами ст.993 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України "Про страхування", обумовлено, що до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП являлась застрахованою ПРАТ "СК "Галицька", на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У відповідності до ст.3 цього Закону, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8. ст.1 вказаного Закону).

Як вказує п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення

системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів, визначає Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з приписами ч.2 ст.7 цього Закону, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

У відповідності до ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Нормою ст. 29 вказаного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Матеріали справи містять звіт про визначення вартості матеріального збитку №3483 від 23.08.17, який підписаний та скріплений печаткою оцінювача ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №3720 від 09.07.05) та відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". За таких обставин, з огляду на те, що заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування відповідає розміру матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 32 707,36грн. визнається судом документально підтвердженою та арифметично вірною.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Таким чином, стягненню в судовому порядку підлягає страхове відшкодування в розмірі 32 707,36грн. Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", ст.ст. 979, 988, 990, 993 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 352, 354 Господарського кодексу України, ст. ст. 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 22186790) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування",

вул. В.Кільцева, буд. 56, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131 (ідентифікаційний код 35429675) 32 707,36грн. страхового відшкодування, 1 600,00грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 28.03.2018

Суддя Булка В.І.