ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/91/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БТУ-ЦЕНТР», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Академіка Амосова, буд. 1/34, офіс 1

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИ-ДНІПРО АГРО», Черкаська область, м. Сміла, вул. Ольги Олійник, 6

про стягнення 6526,98 грн. заборгованості та санкцій за договором,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кравець О.С. - за довіреністю.

В розгляді справи оголошувалась перерва з 27.02.2018р. до 09:00 год. 16.03.2018р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БТУ-ЦЕНТР» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИ-ДНІПРО АГРО» про стягнення заборгованості за поставлені біологічні препарати торгової марки «Жива земля» згідно договору поставки від 18.05.2015р. №18/05/13-15 в розмірі 8 123,09 грн., в тому числі: 4 632,00 грн. основного боргу, 1 233,89 грн. пені, 376,14 грн. 3% річних, 1 417,86 грн. інфляційних, 463,20 грн. штрафу та відшкодування судових витрат.

До початку засідання суду, що відбулося 27.02.2018р., представник позивача подав до суду заяву від 26.02.2018р. про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 6526,98 грн., в тому числі: 4632,00 грн. основного боргу, 386,80 грн. - 3% річних, 1 508,18 грн. інфляційних та відшкодування судових витрат. Заява прийнята судом до розгляду.

Сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Позивач участь свого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав до суду телефонограму від 29.03.2018р. №43/18, в якій просить розглянути справу за наданими документами, які є у матеріалах справи.

До початку судового засідання представник позивача надіслав до суду заяву від 19.03.2018р. про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

До початку судового засідання представник відповідача подав до суду додаткові заперечення від 27.03.2018р. №154 по суті спору.

Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними в ній доказами та матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

18.05.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БТУ-ЦЕНТР» (Продавцем - Позивач по справі), в особі генерального директора Болоховського Владислава Вікторовича, що діє на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИ-ДНІПРО АГРО» (Покупцем - Відповідач по справі), в особі директора Артеменка Валерія Михайловича, що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки №18/05/13-15 (далі - Договір, а.с. 23-24), за умовами якого Продавець зобов'язується поставити та передавати у власність Покупця біологічні препарати торгової марки «Жива Земля», інші біопрепарати, добрива та продукцію згідно Специфікації (далі по тексту - товар), а Покупець зобов'язується прийняти цей товар і оплатити його на умовах даного Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 9.1. Договору Договір набирає законної сили з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2015р., а в частині оплати поставленого товару - до повного виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1. Договору асортимент, кількість і якість кожної партії товару, що є предметом поставки за договором, номенклатура, типи, тощо, зазначаються в специфікаціях до договору, що є його невід'ємною частиною та у видаткових накладних (або в актах приймання-передачі товару).

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна та вартість товару встановлюється в національній валюті України - гривня. Ціна вказується в рахунках-фактурах, видаткових накладних та в Специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору ціна договору визначається як сума загальної вартості поставленого по даному договору товару відповідно до Специфікацій та видаткових накладних.

Відповідно до п. 5.1. Договору Покупець проводить оплату вартості товару на умовах (попередня оплата: повна або часткова; оплата після отримання товару) та в строки, які зазначаються в Специфікаціях, що оформлюються на кожну партію товару та є невід'ємною частиною даного договору.

На виконання умов Договору Продавець здійснив поставку Покупцю товару згідно Специфікації №1 від 18.05.2015р. (а.с. 25) - чотири найменування на загальну суму 4 632,00 грн., в тому числі ПДВ 772,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №541 від 18.05.2015р. (а.с. 26) - чотири найменування.

Покупцю було виставлено рахунок на оплату №470 від 18.05.2015р. на суму 4 632,00 грн. (а.с. 27).

Претензій з боку Покупця щодо якості, кількості та/або інших недоліків товару та/або виконання зобов'язань щодо об'єму поставки, комплектності, строків тощо - заявлено не було.

21.12.2015р. на адресу Покупця направлено претензію №53/12-15 з вимогою протягом 30 календарних днів з дня отримання претензії сплатити суму боргу в розмірі 4 632,00 грн. та попереджено про звернення до суду у разі невиконання вимог претензії та нарахування штрафних санкцій (а.с. 28).

11.10.2017р. на адресу Покупця направлено лист-вимогу №57/17 щодо оплати отриманого товару в розмірі 4 632,00 грн. (а.с. 29).

Претензія та вимога залишились без відповіді та задоволення.

Суд вважає, що строк оплати товару вже настав.

Станом на день подачі позову (06.02.2018р.) заборгованість Відповідача становить 4 632,00 грн. На суму заборгованості позивачем нараховано 3% річних (386,80 грн.), інфляційні втрати (1 508,18 грн.).

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань стало підставою звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення боргу з Відповідача.

У відзиві на позов відповідач заперечив підписання договору, погодження специфікації товару, доставку біопрепаратів в господарство відповідача та прийняття цих біопрепаратів. Представник відповідача вказує на невірно визначене місцезнаходження відповідача, перереєстрацію відповідача, невірно вказані платіжні реквізити відповідача.

Позивачем надано до суду копію податкової накладної на підтвердження вчинення господарської операції з відповідачем та квитанцію про реєстрацію податкової накладної в ДПІ.

У судовому засіданні представник відповідача опосередковано визнав позовні вимоги та пояснив, що партія біопрепаратів в кількості 4 позицій поставлена на виробництво відповідача як демонстраційна пропозиція. Оскільки строк придатності у цієї партії закінчувався 30 травня 2015р., об'єм партії препаратів обмежився тільки цією кількістю. Препарати прийняв головний агроном відповідача. Представник відповідача підтвердив також отримання від позивача та реєстрацію податкової накладної на цю господарську операцію. Доказів погашення боргу не надано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб'єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов'язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару сільськогосподарського призначення на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір поставки від 18.05.2015р. №18/05/13-15 відповідає вимогам статті 712 ЦК України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу з використанням майна не для власного (особистого) споживання.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки від 18.05.2015р. №18/05/13-15 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно п. 4 Специфікації №1 до Договору умови оплати: Покупець проводить попередню оплату Продавцю по рахунку-фактурі в розмірі 100%.

Позивач здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар - біологічні препарати торгової марки «Жива земля» загальною вартістю 4 632 грн., в тому числі ПДВ, що підтверджується видатковою накладною з підписами сторін та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманої продукції не заявлено. Відповідач не розрахувався за поставлений товар.

Факт наявності заборгованості підтверджується договором, Специфікацією, видатковою накладною на господарську операцію, податковою накладною на господарську операцію, рахунком на оплату товару, претензією та листом-вимогою. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, в розумінні вимог ст.ст. 74, 76 ГПК України, відповідач суду не подав. Відповідач через свого представника в судовому засіданні опосередковано визнав наявність боргу перед позивачем.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриману продукцію, який визначений в п. 4 Специфікації №1 до Договору.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов'язання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав.

Строк виконання Відповідачем грошового зобов'язання за Договором є таким, що настав 19.05.2015р. з моменту передачі товару.

Станом на 06.02.2018р. заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений товар становить 4 632 грн. (основний борг).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 4 632 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано до стягнення з Відповідача 1 508,18 грн. інфляційних за період з червня 2015 року по січень 2018 року та 386,80 грн. 3% річних за період прострочення з 19.05.2015р. по 27.02.2018р. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон».

Виконаний позивачем розрахунок вимоги виконано вірно та не перевищує сум можливого нарахування. 1 508,18 грн. інфляційних втрат та 386,80 грн. - 3% річних підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об'єктивної неможливості погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1 762,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИ-ДНІПРО АГРО», Черкаська область, м. Сміла, вул. Ольги Олійник, 6, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БТУ-ЦЕНТР», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Академіка Амосова, буд. 1/34, офіс 1, , номер рахунку в банку невідомий

4632 грн. основного боргу, 386,80 грн. 3% річних, 1 508,18 грн. інфляційних та 1 762,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 30.03.2018р.

Суддя Г.М. Скиба