РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.03.2018Справа № 910/23464/17

За позовом Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

До Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр»

про стягнення штрафу в сумі 27 000 грн. та пені в розмірі 19 845 грн.

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники сторін:

від позивача: Шурховецька Л.І. - по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» про стягнення пені в сумі 19 845 грн. та штрафу в розмірі 27 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» було порушено Закон України «Про захист економічної конкуренції», в наслідок чого позивачем накладено на відповідача штраф у сумі 27 000,00 грн. Враховуючи невиконання відповідачем рішення позивача про накладання штрафу в частині оплати останнього у встановлений строк, Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до суду про стягнення з відповідача 27 000,00 грн. штрафу та 19 845,00 грн. нарахованої пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.12.2017р. позовну заяву Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» про стягнення пені в сумі 19 845 грн. та штрафу в розмірі 27 000 грн. залишено без руху.

Ухвалою від 15.01.2018р. відкрито провадження по справі №910/23464/17; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою від 13.02.2018р. постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 12.03.2018р.

12.03.2018р. судом було постановлено закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до розгляду по суті на 23.03.2018р. Ухвалою від 13.03.2018р. повідомлено відповідача про дату розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 23.03.2018р. не з'явився, відзиву на позов у строки, встановлені судом, не надав, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 4 ст.89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, зокрема, ухвала від 13.02.2018р. про повідомлення була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04073, м.Київ, Оболонський район, провулок Куренівський, буд.15, офіс 8.

Проте, конверт з ухвалою від 13.03.2018р., як і з попередньою судовою кореспонденцією, було повернуто до суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Згідно з п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за закінченням строку зберігання» свідчить про відсутність волевиявлення відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення учаснику справи ухвали суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

До того ж, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливость ознайомитись, з ухвалою від 13.03.2018р. та з попередніми судовими рішеннями по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Наразі, за висновками суду, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті у судовому засіданні 23.03.2018р.

В судовому засіданні 23.03.2018р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр», які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №02-05/3562 від 18.10.2016р. у встановлений головою територіального відділення строк порушенням, передбаченим п.13 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк; за означене порушення накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» штраф у розмірі 27 000 грн. В означеному рішенні відповідача було повідомлено, що відповідно до ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» штраф повинен бути сплачений у двомісячний строк з дня одержання рішення; роз'яснено право на оскарження рішення до господарського суду.

Супровідним листом №02-02/2374 від 06.07.2017р. Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України направлено рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на адресу відповідача, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, за твердженнями позивача, конверт з направленою Товариству з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» повернувся до відправника з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого терміну зберігання».

З представлених суду документів вбачається, що з огляду на повернення кореспонденції від відповідача, рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» також було опубліковано позивачем у друкованому виданні - газеті «Хрещатик» (№92 (5005) від 01.09.2017р.).

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача належними доказами не спростовані, Товариством з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» штраф, визначений рішенням №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16, сплачено не було, що і стало підставою для нарахування пені та звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку щодо частково задоволення позову. При цьому, суд виходить з наступного.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (ч.1 ст.239 Господарського кодексу України).

У ч.1 ст.241 Господарського кодексу України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно змісту ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Частиною 1 ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За приписами ст.56 вказаного нормативно-правового акту рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур'єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вказувалось вище, рішенням №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр», які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №02-05/3562 від 18.10.2016р. у встановлений головою територіального відділення строк порушенням, передбаченим п.13 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк; за означене порушення накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» штраф у розмірі 27 000 грн.

Супровідним листом №02-02/2374 від 06.07.2017р. Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України направлено рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на адресу відповідача, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, кореспонденція вручена адресату не була та повернута на адресу відправника.

З огляду на повернення поштового відправлення з адреси відповідача, рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» було опубліковано позивачем у друкованому виданні - газеті «Хрещатик» (№92 (5005) від 01.09.2017р.

Тобто, виходячи з наведеного вище у сукупності полягає, що у даному випадку рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 з урахуванням приписів ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, тобто 11.09.2017р. (01.09.2017р. + 10 днів).

Виходячи зі строків виконання суб'єктом господарювання свого обов'язку зі сплати штрафу на підставі рішення органу Антимонопольного комітету України, що визначені Законом «Про захист економічної конкуренції», суд дійшов висновку, що строк сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» штрафу згідно рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16, настав.

Проте, як вказувалось вище, Товариством з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» штраф, визначений рішенням №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16, сплачено не було.

Наразі, судом прийнято до уваги, що згідно п.21 Постанови №15 від 21.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» вирішуючи спори, пов'язані із зобов'язанням виконати рішення Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення або про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі такого рішення, господарським судам необхідно мати на увазі, що сам по собі факт неоскарження рішення особою, якої воно стосується, не є безумовним свідченням законності відповідного акта державного органу. Тобто для того, щоб дійти висновку про обов'язковість виконання рішення названого Комітету чи його територіального відділення, господарському суду потрібно досліджувати це рішення на предмет його відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Однак господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Однак, станом на момент вирішення спору по суті в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розміні ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України докази оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» у передбаченому чинним законодавством України порядку рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16.

При цьому, під час розгляду справи відповідачем жодних заперечень з приводу законності та обґрунтованості вказаного вище рішення висловлено не було.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» в частині стягнення штрафу в розмірі 27 000 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення пені в розмірі 19 845 грн. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Частинами 2, 3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За приписами ч.5 вказаної статті за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Наразі, з огляду на порушення відповідачем строків сплати штрафу згідно рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16, позивачем за період з 02.11.2017р. по 26.12.2017р. було нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 19 845 грн.

Проте, здійснивши перевірку наведеного заявником розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є помилковим в частині визначення періоду нарахування неустойки з огляду на строки внесення штрафу, які визначені ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Здійснивши власний перерахунок з урахуванням того, що у даному випадку рішення №23 від 06.07.2017р. адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі №1014/74-р-02-05-16 згідно приписів ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, тобто 11.09.2017р. (01.09.2017р. + 10 днів), з огляду на те, що відповідач зобов'язаний був сплатити штраф у двомісячний строк з дня одержання рішення, суд дійшов висновку, що правомірним приймаючи до уваги і приписи ст.254 Цивільного кодексу України, є нарахування пені за період з 14.11.2017р. (11.11.2017р. та 12.11.2017р. були вихідними днями) по 26.12.2017р. на загальну суму 17 415 грн.

Отже, виходячи з вищевикладеного у сукупності, вимоги Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню на визначену вище суму.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» (04073, м.Київ, провулок Куренівський, буд.15, офіс 8, ) штраф в розмірі 27 000 грн. та пеню в сумі 17 415 грн., зарахувавши вказані суми в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів: 21081100, на р/р 0006, МФО 820019, код за в Управління Державної казначейської служби України у Оболонському районі м. Києва.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РВС-Центр» (04073, м.Київ, провулок Куренівський, буд.15, офіс 8, ) на користь Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) судовий збір в розмірі 1517 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано

28.03.2018

Суддя Спичак О.М.