ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" березня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/1010/13

Суддя господарського суду Йосипчук О.С., розглянувши подання Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі №907/1010/13,

за позовом Фізичної особи - підприємця Ап"ярі Йосипа Івановича, с. Малий Березний Великоберезнянського району

до Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист", с. Лумшори Перечинського району

про стягнення 1 661 899 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області подано клопотання (Подання від 13.03.2018р. за №4-599/489111197) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_1), яка є керівником Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу «Полонина» Закарпатського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист».

Означене звернення органу виконавчої служби обґрунтоване посиланням на факт відкриття виконавчого провадження ЗВП №48910645 відносно боржника - Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу «Полонина» Закарпатського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» (Перечинський район, с.Лумшори, 64 код 02649377), у ході якого державним виконавцем було здійснено низку дій, направлених на виконання рішень судів, у тому числі і проведено інвентаризацію та оцінку об'єктів нерухомості боржника з метою їх продажу на користь стягувача.

Обґрунтовуючи свої подання, заявник посилається на те, що виконавчі дії тривають більше двох років, а керівник підприємства боржника не вживає належних заходів для виконання виконавчих документів, що, у свою чергу, свідчить про можливість перетину керівником підприємства державного кордону (абз.2 подання - жирний шрифт).

Таким чином, як вбачається із змісту подання від 13.03.2018р. за №4-599/489111197, необхідність у тимчасовому обмеженні керівника боржника у праві виїзду за кордон викликана невиконанням ним дій, направлених на виконання виконавчих документів у виконавчому провадженні, а накладена заборона, відповідно, забезпечить таке виконання боржником.

На підтвердження своїх обґрунтувань заявником надано матеріали виконавчого провадження, з яких вбачається відкриття виконавчого провадження ЗВП №48910645 та вчинення державним виконавцем дій, у тому числі і направлених на реалізацію майна боржника у 2017 році.

Водночас, доказів, на підтвердження факту невиконання боржником - Лумшорським дочірнім підприємством лікувально-оздоровчого комплексу «Полонина» Закарпатського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», ані його очільником - ОСОБА_3 своїх передбачених законом зобов'язань, чи створення ними перешкод при здійсненні іншими учасниками виконавчого провадження дій, матеріали подання не містять.

Законом України "Про виконавче провадження" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Поряд з цим, відповідно правил ст .337 ГПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку:

- коли ця особа є боржником;

- у випадку невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

І цей захід забезпечення виконання судового рішення є виключним.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Разом з тим вимоги вище названого закону розповсюджуються тільки на громадян України.

Аналіз наведеного закону дає підстави для висновку про те, що ним (законом) передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Адже, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання. Саме це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Далі, ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Зважаючи на таке, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Окремо слід зауважити, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поряд з цим, подані заявником матеріали не містять доказів факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених в судовому документі.

Також заявником не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань; у поданні відсутні документально підтверджені відомості про наявність чи відсутність майна боржника чи існування у нього реальної можливості виконати рішення суду. Також не враховано наявність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Всі ці дії повинен здійснити виконавець і їх добросовісне виконання не забезпечить захід, до якого вдався заявник.

Як вбачається із наявних у справі матеріалів, заявник не довів суду повноту вчинення ним власних виконавчих дій, що супроводжується наявними у справі матеріалами, за якими Ухвалою суду від 12.10.2017р. по справі №907/1010/13 (залишена в силі Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2018р.) дії державного виконавця у цьому виконавчому провадженні по визначенню вартості майна відповідно до звіту по визначенню вартості майна ТОВ „Байт" про оцінку майна від 18 серпня 2017 року, що належить Лумшорському дочірньому підприємству лікувально-оздоровчий комплекс "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" визнано неправомірними, та визнано протиправним звіт про оцінку майна Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчий комплекс "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист", складений ТОВ „Байт" в особі директора ОСОБА_4

Зі змісту подання державного виконавця вбачається, що вимога про тимчасове обмеження права виїзду за межі країни було мотивовано наявністю лише двох обставин - статусом особи, як боржника у виконавчому провадженні та непогашенням нею боргу в добровільному порядку, що з огляду на наведене вище не може слугувати підставами задоволення такого подання у спірній ситуації, оскільки лише самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Суд наголошує, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобов'язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України). І тільки тоді суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, коли на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов'язань відбувся і є об'єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 32-40, ст.ст.234, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд, ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України",

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця від 13.03.2018р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_1), яка є керівником Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу «Полонина» Закарпатського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» відмовити.

Ухвала набирає законної сили в момент підписання та може бути оскаржена відповідно до ст. 255 Господарського процесуального кодексу України до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя О.С.Йосипчук