РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2018Справа № 910/19594/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кашути Дмитра Євгеновича, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорога здоров'я", м. Київ

про стягнення 10 130,10 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Головатюк І.І. (представник за довіреністю № 68 від 14.11.2017р.);

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кашути Дмитра Євгеновича (надалі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорога здоров'я" (надалі - відповідач) суми заборгованості за Договором оренди нежилих приміщень від 01.09.2016р. в розмірі 12 130,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору, позивач передав відповідачу у строкове платне користування майно, проте останній належним чином грошове зобов'язання по внесенню орендної плати, а також сплати комунальних платежів не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 05.12.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017р. розгляд справи відкладено до 16.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018р. у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018р. підготовче засідання відкладено до 15.02.2018р.

В підготовчому засіданні 15.02.2018р. судом на підставі ст. 46 ГПК України прийнято до розгляду зменшені позовні вимоги (10 130,10 грн.), про що оголошено відповідну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2018р.

В судове засідання 20.03.2018р. представник відповідача вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні 20.03.2018р. підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 20 березня 2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2016 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір оренди нежилих приміщень (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає в оренду, а орендар приймає на умовах оренди частину нежилих приміщень, загальною площею 82,4 кв.м., розташованих у будівлі, за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 13 (об'єкт оренди), позначених на плані за поверхами, який є Додатком № 2 до договору оренди.

Згідно з п. 1.3. Договору право на користування об'єктом оренди виникає у орендаря з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, який підписується протягом трьох днів з моменту укладення цього договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.09.2016р. сторонами підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі, за яким орендодавець передав, а оренда прийняв у платне володіння та користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 82,4 кв.м., розташованих у будівлі, за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 13. Об'єкт оренди передається з системою теплопостачання, що включає прилади автоматики та обліку тепла, розетками та вимикачами світла. Електричне обладнання та проводка у робочому стані. Приміщення обладнане вхідними та міжкімнатними дверима, метало пластиковими вікнами, санвузлами.

Як передбачено в п. 3.1. Договору орендна плата за користування об'єктом оренди з урахуванням її індексації встановлюється із розрахунку 145,00 грн. за 1 м. кв. з ПДВ, що за один місяць складає 9 956,67 грн., а також ПДВ - 1 991,33 грн., всього за один місяць оренди становить 11 948,00 грн. з ПДВ.

За умовами п. 3.3. Договору орендна плата (п. 3.1. Договору) нараховується та сплачується орендарем на підставі рахунків орендодавця щомісячно шляхом переказу коштів на рахунок орендодавця до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця оренди. Акт наданих послуг з оренди підписується орендарем та орендодавцем щомісячно в останній день розрахункового місяця оренди. Не укладення сторонами за будь-яких причин акта наданих послуг не перешкоджає подальшій оренді та не є підставою вважати, що послуги надані орендодавцем не в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.4. Договору експлуатаційні витрати орендодавця та вартість комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія, тощо) не включається до орендної плати та відшкодовується орендарем орендодавцю окремо, відповідно до виставлених орендодавцем рахунків пропорційно займаній орендарем площі, у триденний строк з дня отримання орендарем таких рахунків.

Рахунки на оплату орендної плати, експлуатаційних витрат та комунальних послуг надаються орендарю/його представнику під підпис на їх копіях із зазначенням прізвища та ініціалів особи, яка отримує такі рахунки. Неотримання орендарем рахунків від орендодавця не є підставою для звільнення від сплати орендної плати/інших платежів чи їх затримання (п. 3.5. договору).

Відповідно до п. 8.2. цей договір втрачає чинність 31.03.2017 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що відповідачем не у повному обсязі виконано зобов'язання щодо сплати орендної плати та сплати комунальних платежів, у зв'язку з чим в останнього утворився борг за орендними платежами у березні 2017р. на суму 2 948,00 грн. та комунальними платежами за період січень-березень 2017 р. у розмірі 7 182,10 грн.

Отже, спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання по сплаті орендної плати та комунальних платежів за договором.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки між сторонами укладено договір оренди, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (Акт приймання-передачі від 01 вересня 2016 року) підтверджується факт передачі відповідачу майна в оренду, користування ним відповідачем в період дії договору (наявні акти виконаних робіт щодо надання послуг оренди за період дії договору, а також рахунки-фактури, які виставлялися позивачем орендарю на відшкодування комунальних послуг), а також внесення відповідачем на рахунок позивача орендної плати та відшкодування комунальних платежів, передбачених договором.

Так, за розрахунком позивача, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем не оплачено послуги за оренду приміщення у березні 2017р. на суму 2 948,00 грн. та комунальні послуги за період січень-березень 2017 р. у розмірі 7 182,10 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. п. 3.1. - 3.5. Договору строк виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті орендної плати та комунальних платежів за договором на момент розгляду справи настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/19594/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу в розмірі 10 130,10 грн.

Судовій збір в розмірі 1 600,00 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорога здоров'я" (ідентифікаційний код 39393171, адреса: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" (ідентифікаційний код 09322299, адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24) 10 130,10 грн. (десять тисяч сто тридцять гривень 10 коп.) суми основного боргу та 1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.03.2018р.

Суддя С.М. Морозов