РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018Справа № 910/13745/17

За позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області

треті особи 1. ОСОБА_1 Київської області, 2. ОСОБА_2 м. Києва, 3. ОСОБА_3 Київської області, 4. ОСОБА_5 м. Житомира, 5. ОСОБА_6 Житомирської області, 6. ОСОБА_8 м. Києва, 7. ОСОБА_9 Київської області, 8. ОСОБА_11 м. Києва

про визнання недійсними та скасування наказів.

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача: Кучерявий І.А.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи 1.: ОСОБА_13,

від третіх осіб 2.-8.: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ :

у серпні 2017 року Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 13 серпня 2014 р. йому стало відомо про те, що Головним управлінням Держземагенства у Київській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Київській області (далі-відповідач), видано наступні накази:

- № КИ/:03:165/00004417 від 14 серпня 2013 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення садівництва, із земель сільського господарського призначення державної власності;

- № КИ/:03:165/00004420 від 14 серпня 2013 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення садівництва, із земель сільського господарського призначення державної власності;

- № КИ/:03:165/00004415 від 14 серпня 2013 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення садівництва, із земель сільського господарського призначення державної власності;

- № КИ/:03:165/00004434 від 14 серпня 2013 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,262 га, кадастровий номер НОМЕР_4 для ведення садівництва, із земель сільського господарського призначення державної власності.

Згодом на підставі договорів купівлі-продажу, укладених третіми особами, право власності на всі земельні ділянки набув ОСОБА_1.

Вказував, що на підставі погодженого відповідачем проекту із землеустрою щодо встановлення (зміни) межі адміністративно-територіальної одиниці села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області відведені третім особам земельні ділянки підлягали передачі до земель населеного пункту села Нові Петрівці.

Рішенням Вишгородської районної ради Київської області № 383-29-VI від 22 серпня 2013 р. проект із землеустрою було затверджено, включено указані ділянки до земель населеного пункту, у зв'язку з чим вони мали набути статусу земель комунальної власності.

Отже, на час прийняття спірних наказів у нього був наявний законний інтерес щодо прав на ці землі.

Також зазначав, що спірні земельні ділянки відносяться до земель водного фонду, оскільки перебувають у прибережній захисній смузі водойми (озеро Канево), що підтверджується генеральним планом села Нові Петрівці, затвердженого рішенням Новопетрівської сільської ради № 482-21-6 від 2 квітня 2013 р.

З метою збереження та дотримання особливого режиму використання земель водного фонду ст. 84 ВК України заборонено передавати їх у приватну власність.

Посилаючись на те, що спірні накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність третіх осіб видані відповідачем з порушенням вимог ст.ст. 142, 145 Конституції України, ст.ст. 83, 84, 116, 118, 122 ЗК України, ст.ст. 84, 88, 90 ВК України, позивач просив задовольнити позов, указані накази визнати недійсними та скасувати.

Також просив покласти на відповідача понесені ним витрати з оплати судового збору.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Вказував, що прийняті відповідачем накази про передачу земельних ділянок у власність є ненормативними актами, які вичерпують свою дію внаслідок їх виконання. Скасування цих актів не породжує наслідків для набувачів земельних ділянок. Також заявив про сплив строку позовної давності до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

У процесі розгляду до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11.

Третя особа ОСОБА_1 у письмових поясненнях на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Зазначала, що оспорюванні накази відповідачем буди видані 14 серпня 2013 р., до прийняття Вишгородською районною радою Київської області рішення "Про затвердження проекту із землеустрою щодо встановлення (зміни) межі адміністративно-територіальної одиниці села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області" № 383-29-VI та "Про встановлення (зміну) меж села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області" № 384-29-VI від 22 серпня 2013 р. Тому відповідають вимогам чинного законодавства, яке діяло на час їх прийняття. Також посилалася на сплив строку позовної давності до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Інші треті особи у судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлені у встановленому порядку, письмових пояснень на позов не надали.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України у відсутності представників відповідача та відсутніх третіх осіб за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 серпня 2013 р. Головним управлінням Держземагенства у Київській області, правонаступником якого є далі-відповідач, були видані накази № КИ/:03:165/00004417, № КИ/:03:165/00004420, № КИ/:03:165/00004415 та № КИ/:03:165/00004434 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність".

Цими наказами було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність відповідно ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га (кадастровий номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,12 га (кадастровий номер НОМЕР_2), ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,12 га (кадастровий номер НОМЕР_3), ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0262 га (кадастровий номер НОМЕР_4) для ведення садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Ці обставини підтверджуються поясненнями сторін, третьої особи ОСОБА_1, наявними у матеріалах справи копіями вищевказаних наказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Заявлені позивачем вимоги про визнання недійсними та скасування наказів про передачу у приватну власність земельних ділянок засновані на його законному інтересі, що виник у зв'язку зі зміною меж села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області та включенням цих земель до складу вказаного населеного пункту на підставі рішеннями сільської ради № 482-21-6 від 2 квітня 2013 р. та Вишгородської районної ради Київської області № 383-29-VI від 22 серпня 2013 р.

Положення чинного законодавства про дію ненормативних актів розтлумачено у рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. у справі № 7-рп/20909.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі оспорюваних наказів зареєстрували право власності на земельні ділянки та отримали відповідні правовстановлюючі документи - свідоцтва про право власності №№ 8274449 від 21 серпня 2013, 8243803 від 20 серпня 2013 р., 8275665 від 21 серпня 2013 р., 8286341 від 21 серпня 2013 р.

Згодом на підставі договорів купівлі-продажу, укладених третіми особами, право власності на ці земельні ділянки набув ОСОБА_1.

Це підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №№ 70196704, 70189961, 70196585, 70197247, 70190282, 70190169, 70188773 від 11 жовтня 2016 р., 94283874, 94283794, 94283706 від 11 серпня 2017 р.

Отже, видані відповідачем накази як ненормативні акти органу державної влади вичерпали свою дію внаслідок їх реалізації (виконання) третіми особами. У зв'язку із цим їх подальше визнання недійсними та скасування не породжують жодних правових наслідків для власників (набувачів) майна - третіх осіб у справі, оскільки їх суб'єктивні права ґрунтуються на чинних правовстановлюючих документах.

Відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 р. у справі № 21-405а14.

Захист порушеного права у разі спору про право власності на майно має вирішуватися за нормами цивільного (господарського) законодавства в окремому позовному провадженні.

Тобто обраний позивачем спосіб захисту свого інтересу шляхом визнання недійсними та скасування наказів відповідача № КИ/:03:165/00004415, № КИ/:03:165/00004417, № КИ/:03:165/00004420 та № КИ/:03:165/00004434 від 14 серпня 2013 р. не забезпечує реального захисту порушеного права чи охоронюваного інтересу позивача, тобто в будь-якому випадку не призведе до їх поновлення.

Це також узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верхового Суду України від 9 листопада 2016 р. у справі № 916/654/15-г.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України і наведений у цій нормі перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, по захист якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Заявлені Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області позовні вимоги не впливають на законність правовстановлюючих документів щодо права власності, що у свою чергу, унеможливлює захист права або інтересу останнього, які він вважає порушеними, саме в обраний ним спосіб.

Враховуючи наведене, у позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 29 березня 2018 року.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар