ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 5010/2439/2011-Б-23/88

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання Чайки М.А.

учасники справи:

боржник - Колективне підприємство "Октан",

представник - ліквідатор, арбітражний керуючий - Ловас Василь Олексійович,

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський завод "Арагон Плюс",

представники кредитора - не з'явилися,

ОСОБА_5,

представник - Тарасов А.Г. (адвокат, договір про надання правової допомоги від 18.11.2015)

розглянувши в режимі відеоконференції касаційну скаргу ОСОБА_5

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області

у складі суддів Рочняк О.В., Ткаченко І.В., Булка В.І.

від 28.02.2017

та на постанову Львівського апеляційного господарського суду

від 03.04.2017

у складі суддів: Мирутенко О.Л., (головуючий), Кравчук Н.М., Бойко С.М.,

у справі за заявою

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський завод "Арагон Плюс",

до Колективного підприємства "Октан",

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2011 порушено провадження у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 про банкрутство Колективного підприємства "Октан" (далі КП "Октан", боржник).

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2013 у даній справі боржника визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Анапріюка А.С., вирішено інші процедурні питання.

29.05.2014 відбувся аукціон з продажу майна КП "Октан", яке перебуває на стадії ліквідації, про що складено протокол про продаж з публічних торгів №1 від 29.05.2014 року.

За результатами проведеного аукціону майно, що належало КП "Октан", а саме:

автозаправна станція (АЗС), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 52, загальною площею 59,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Снятинський район, Івано-Франківська область, до складу якої входять: будинок оператора позначений в плані літерою "А" площею 59,3 кв. м.; навіс позначений на плані літерою "Б"; вбиральня позначена на плані літерою "В"; резервуари - 4 шт.; замощення позначене на плані літерою "І"; огорожа позначена на плані під №1;

автозаправна станція (АЗС), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 36, загальною площею 34,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, Косівського району, Івано-Франківської області та приналежності а саме: паливно-роздаткова колонка двохстопова для нафтопродуктів марки бехман № р.в. - 1 шт.; паливно-роздаточна колонка двохстопова для нафтопродуктів марки бехман № р.в. - 1 шт.; система трубопроводів та насосів для нафтопродуктів 130 м. - 1 шт.; електроживлення кабельне - 1 шт.; резервуари 10 м. куб. -4 шт.; касовий апарат міні - 1 шт.; навіс - 1 шт.;

автозаправна станція (АЗС), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 32, загальною площею 93,7 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, Коломийського району, Івано-Франківської області, до складу якої входять: будівля АЗС позначена на плані літерою "А"; навіс позначений на плані літерою "Б"; резервуар позначений на плані літерою "В"; вбиральня позначена на плані літерою "Г"; замощення позначені на плані літерою "І" та приналежності а саме: паливно-роздаточна колонка 4-х постову для нафтопродуктів марки QUANTIUM №D0 р.в. (виробник TOKNEIM UK Itd) - 1 шт. ; паливно-роздаточна колонка 4-х постову для нафтопродуктів марки QUANTIUM №D0 р.в. (виробник TOKNEIM UK Itd) - 1 шт.; система трубопроводів та насосів для нафтопродуктів 170 м. - 1 шт.; електроспоживлення кабельне 1 шт.; громовідводи -2 шт.; резервуари 25 м.куб. - 4 шт.; касовий апарат "Датекс" -1 шт.;

автозаправна станція (АЗС), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 52, загальною площею 69,8 кв. м що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, Снятинський район, Івано-Франківська область, до складу якої входять: АЗС позначена на плані під літерою "А"; навіс позначений на плані літерою "Б"; резервуари позначені на плані під №1; резервуари позначений на плані під №2; замощення позначене на плані під літерою "І" - було придбано ОСОБА_10 за 2 989 610 грн.

Кошти за придбане майно ОСОБА_10 перерахував згідно виставленого рахунку у повному обсязі.

В подальшому, вказані кошти були перераховані ПАТ "ВіЕс Банк" в рахунок погашення наявної заборгованості перед цим кредитором.

На підставі протоколу № 1 про продаж з публічних торгів від 29.05.2014 ОСОБА_10 отримано: свідоцтво від 07.07.2014 про придбання нерухомого майна на аукціоні, а саме АЗС у м. Снятин, видане приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Курилюк Л.М., зареєстровано реєстрі за №1055; свідоцтво від 25.06.2014. про придбання нерухомого майна на аукціоні, а саме АЗС у с. Стопчатів, видане приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М., зареєстровано в Реєстрі за №810; свідоцтво від 24.06.2014 про придбання нерухомого майна на аукціоні, а саме АЗС у с. Іванівці, видане приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчук Д.В., зареєстровано в реєстрі за №30; свідоцтво від 07.07.2014 про придбання нерухомого майна на аукціоні, а саме АЗС у с. Тулова, видане приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Курилюк Л.M., зареєстровано в реєстрі за №1054.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2014 у межах даної справи, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.03.2015, результати аукціону від 29.05.2014, проведеного Івано-Франківською аграрною товарною біржею з продажу майна КП "Октан", оформлені протоколом №1 від 29.05.2014 - визнані недійсними.

17.10.2016 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_5 від 04.10.2016 про зобов'язання ліквідатора КП "Октан" Ловаса В.О. витребувати у ПАТ "ВіЕс Банк" кошти, які ним були сплачені за придбане на аукціоні майно КП "Октан", оскільки результати аукціону визнано недійсними в судовому порядку, а майно у зв'язку із задоволенням віндикаційного позову витребувано на користь КП "Октан".

Заява обґрунтована тим, що відповідно до положень ст. 216 ЦК України, недійсним правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. 30.05.2016 ОСОБА_10 у відповідності до протоколу № 1 про продаж з аукціону на рахунок організатора аукціону Івано-Франківської аграрної товарної біржі сплачено 2 989 610,00 грн. За рахунок отриманих від продажу коштів були частково задоволені вимоги у ПАТ "ВіЕс Банк" як заставного кредитора. У зв'язку з визнанням результатів аукціону недійсними ПАТ "ВіЕс Банк" зобов'язане повернути отримане в результаті такого аукціону.

Ухвалою суду першої інстанції від 28.02.2017 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_10 про зобов'язання ліквідатора банкрута витребувати у ПАТ "ВіЕс Банк" кошти, отримані внаслідок проведення аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 29.05.2014, а також повернути йому кошти у сумі 2 989 610 грн. 00 коп., що були сплачені на аукціоні.

Ухвала мотивована тим, що гр. ОСОБА_10 не звертався до суду з вимогою визнати його кредитором банкрута - КП "Октан" та, відповідно, не набув процесуального статусу учасника провадження у справі про банкрутство, відтак, не має права ставити перед судом вимогу про зобов'язання ліквідатора боржника вчинити певні дії.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 ухвалу суду першої інстанції від 28.02.2017 залишено без змін, апеляційну скаргу гр. ОСОБА_10 - без задоволення.

Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з позовом або з заявою у справі про банкрутство, заявник повинен довести суду порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів збоку інших осіб, до яких пред'явлено позов чи вимогу у справі про банкрутство, шляхом подання належних, підтверджуючих таке порушення доказів.

ОСОБА_10, який в подальшому відчужив за плату придбане в КП "Октан" на аукціоні від 29.05.2014 майно (автозаправні станції) іншій особі - ТОВ "Наша нафта" та отримав за це відповідні кошти, не довів факту порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів з боку ліквідатора боржника КП "Октан".

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судом першої інстанцій ухвалою від 28.02.2017 та постановою апеляційної інстанції від 03.04.2017, ОСОБА_10 звернувся до Верховного Суду у складі Касаційного господарського з касаційною скаргою.

У касаційній скарзі скаржник просить господарський суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду від 03.04.2017 та ухвалу місцевого господарського суду від 28.02.2017 у цій справі повністю; прийняти нове судове рішення, яким заяву гр. ОСОБА_10 про зобов'язання ліквідатора вчинити дії (б/н) від 04.10.2016 задовольнити повністю.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме ст. 216 ЦК України, ст.ст. 51, 71 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ліквідатор арбітражний керуючий Ловас В.О. у відзиві на заяву ОСОБА_10 про зобов'язання вчинити дії заперечує проти її вимог, вважає, що доводи, викладені у заяві є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, оскільки КП "Октан" грошових коштів від ОСОБА_10 не отримувало та не є стороною правочину, укладеного за результатами проведеного аукціону.

Вказані обставини встановлені судовим рішенням у справі № 909/1144/15 господарського суду Івано-Франківської області про застосування двосторонньої реституції.

ТОВ "Науково-дослідний інститут Екологічної Експертизи та Аудиту (голова комітету кредиторів) у наданих до суду письмових поясненнях від 24.01.2017 заперечує проти вимог ОСОБА_10 Вважає, що ОСОБА_10 не є учасником у справі про банкрутство КП "Октан", не є суб'єктом господарювання, а тому заява ОСОБА_10 не підвідомча господарському суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2017 у справі №5010/2439/2011-Б-23/88 (колегія суддів у складі: Поліщук В.Ю. - головуючий, Білошкап О.В., Погребняк В.Я.) відновлено ОСОБА_10 строк на подання касаційної скарги. Прийнято до провадження Вищого господарського суду України касаційну скаргу ОСОБА_10 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 та ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88. Призначено розгляд касаційної скарги в засіданні Вищого господарського суду України на 29.11.2017.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2017 для розгляду справи № 5010/2439/2011-Б-23/88 визначено колегію суддів у складі: Поліщука В.Ю. - головуючого, Білошкап О.В., Удовиченка О.С.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2017 у справі №5010/2439/2011-Б-23/88 колегію суддів у складі: Поліщука В.Ю. - головуючого, Білошкап О.В., Удовиченка О.С. розгляд справи №5010/2439/2011-Б-23/88 відкладено на 13.12.2017, про що повідомлено сторін.

03.01.2018 на підставі ч. 5 ст. 31 та п.п. 6 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа № 5010/2439/2011-Б-23/88 господарського суду Івано-Франківської області передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5010/2439/2011-Б-23/88 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді -Білоус В.В., Жуков С.В., ( протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2018 у матеріалах справи).

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 08.02.2018 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В., прийняв справу № 5010/2439/2011-Б-23/88 господарського суду Івано-Франківської області до провадження; відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_10 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 та на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017; призначив розгляд на 13.03.2018 з повідомленням учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи,

Ухвалою від 08.02.2018 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В., клопотання арбітражного керуючого Ловаса В.О. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконфернеції задоволено.

Доручено господарському суду Івано-Франківської області забезпечити 13.03.2018 проведення відеоконференції, про що повідомлено учасників справи.

Представник ОСОБА_10 подав письмові пояснення від 13.03.2018 № 8/4, в яких посилаючись на положення ст. 231 ГПК України зазначає про наявність правових підстав для скасування оскаржених судових рішень та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зазначаючи при цьому, що 01.11.2017 грошові кошти в сумі 2 989 610 грн. повернуто на рахунок ОСОБА_10

Ліквідатор арбітражний керуючий Ловас В.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти вимог касаційної скарги ОСОБА_10 заперечував, просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 та ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 залишити без змін.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Предметом судового розгляду у даній справі є заява ОСОБА_10 б/н від 04.10.2016 (вх. №10395/16) про зобов'язання ліквідатора КП "Октан" Ловаса В.О. витребувати у ПАТ "ВіЕс Банк" 2 989 610 грн., що були сплачені ним за майно, придбане на аукціоні з продажу майна КП "Октан" від 29.05.14, та повернути йому зазначені кошти.

Згідно зі ст.ст. 40 - 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями.

Встановивши, що заявник - ОСОБА_10 не звертався до суду з вимогою визнати його кредитором банкрута - КП "Октан" та відповідно не набув процесуального статусу учасника провадження у справі про банкрутство, суди попередніх інстанцій, відповідно до наведеної норми Закону зазначили, що ОСОБА_10 не наділений правом ставити перед судом вимогу про зобов'язання ліквідатора боржника вчинити певні дії.

Згідно частини 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту прав та інтересів визначено в ч. 2 ст.20 Господарського кодексу України та ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України.

Захист прав і охоронюваних законом інтересів шляхом прийняття судових рішень, які є обов'язковими на всій території України, здійснюється господарським судом лише у разі їх порушення або оспорювання.

Таким чином, звертаючись до суду з відповідним позовом або заявою у справі про банкрутство, заявник повинен довести суду порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів з боку інших осіб, до яких пред'явлено позов чи вимогу у справі про банкрутство, шляхом подання належних, підтверджуючих таке порушення доказів.

Судами попередніх інстанцій у даній справі встановлено, що при розгляді господарської справи №909/822/15, за результатом якого прийнято судове рішення від 12.01.2016 про витребування майна з незаконного володіння ТОВ "Наша Нафта" на користь КП "Октан", господарським судом Івано-Франківської області встановлено, що 12.11.2014 ОСОБА_10 здійснено перепродаж майна, придбаного на аукціоні від 29.05.2014 в КП "Октан", ТОВ "Наша Нафта" за договорами купівлі-продажу, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй Вітою Володимирівною 12.11.2014 за №1043, №1044, №1045, №1046.

Львівським апеляційним господарським судом у постанові від 07.06.2016, прийнятій за результатом перегляду рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2016 у справі № 909/822/15 у апеляційному порядку, також встановлено, що оплата за договорами купівлі-продажу від 12.11.2014 здійснювалась ТОВ "Наша нафта" частинами в період з 19.03.15 року по 02.04.15 року і в сукупності склала 1040000 грн.

В процесі розгляду заяви ОСОБА_10 у даній справі господарським судом з'ясовано, що станом на 28.02.2017 майно (автозаправні станції), придбане ОСОБА_10 на аукціоні від 29.05.2014 і продане в подальшому ТОВ "Наша нафта" згідно договорів купівлі-продажу від 12.11.2014, знаходиться у користуванні ТОВ "Наша нафта".

Внаслідок дослідження поданих листів від 20.10.2016 та від 05.12.2016, суди попередніх інстанцій встановили, що ліквідатор КП "Октан" арбітражний керуючий Ловас В.О. неодноразово звертався до ТОВ "Наша нафта" з вимогами виконати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.16 у справі №909/822/15 та повернути КП "Октан" майно (автозаправні станції), придбане у гр. ОСОБА_10 Однак, рішення господарського суду від 12.01.2016 у справі №909/822/15 ТОВ "Наша нафта" не виконало, майно (автозаправні станції) не повернуло.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що встановивши вказані обставини, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали на те, що ОСОБА_10 не довів факту порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів з боку ліквідатора боржника КП "Октан" у відповідно до вимог ст. 16 ЦК України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що місцевим та апеляційним господарськими судами повно та всебічно досліджено фактичні обставини справи, здійснено перевірку наявних доказів з урахуванням визначених меж заявлених вимог та правильно застосовано законодавство під час розгляду справи.

Доводи касаційної скарги про недотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме ст.ст. 51, 71 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Касаційного господарського суду відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, а регулюють питання укладення договору за наслідками придбання майна на аукціон та порядку сплати ціни.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на положення ст. 300 ГПК України , колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доказів наданих скаржником суду касаційної інстанції, (відомостей наданих ПАТ "Альфа-Банк") на підтвердження факту повернення грошових коштів ОСОБА_10 на його рахунок, оскільки це виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи скаржника про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору - повернення грошових коштів заявнику, колегія суддів вважає необґрунтованими на стадії касаційного розгляду з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК У країни (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ч.2 ст. 309 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017).

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги гр. ОСОБА_10 та залишення ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 у справі №5010/2439/2011-Б-23/88 без змін. У зв'язку з чим відсутні підстави для закриття провадження у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88, про що заявлено у наданих представником ОСОБА_10 письмових поясненнях.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_10 та залишенням без змін оскаржених ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладається на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 у справі №5010/2439/2011-Б-23/88 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.С. Жуков