ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Черкаси справа № 925/1417/17

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю; відповідача ОСОБА_2 керівника, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Черкаської міської ради до автокооперативу «Пчелка» про стягнення 99070 грн. 47 коп.

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року позивач - Черкаська міська рада, звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до автокооперативу "Пчелка" (далі - відповідач) про стягнення 99070 грн. 47 коп. збитків у виді упущеної вигоди ненадходження до міського бюджету орендної плати за користування земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачем надано відповідачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1300 кв. м., що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Хоменка, 24А, в оренду на 5 років, але не пізніше ніж до початку планової забудови під гаражі, проте, відповідач використовує зазначену земельну ділянку безоплатно, без правоустановчих документів, чим спричинено позивачу спірні збитки у вигляді неотриманих сум орендної плати за землю.

Ухвалою судді господарського суду Черкаської області Пащенко А.Д. від 07.11.2017 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/1417/17, справа призначена до розгляду на 23.11.2017 року.

У звязку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді Пащенко А.Д. у відставку, за заявою судді від 21.11.2017 року проведено повторний автоматизований розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 27.11.2017 року справу № 925/1417/17 розподілено судді Грачову В.М.

Ухвалою судді господарського суду Черкаської області Грачова В.М. справу № 925/1417/17 прийнято до свого провадження, призначено до судового розгляду на 09.01.2018 року.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року N 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. N 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 09.01.2018 року справу № 925/1417/17 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

У судових засіданнях представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, відповідач письмовий відзив на позов не подав, в судових засіданнях проти позову заперечував з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що за заявою відповідача (а.с. 22) 19.04.2017 року Черкаська міська рада прийняла рішення № 2-1877 «Про надання автокооперативу «Пчелка» дозволу на розроблення документації із землеустрою по вул. Хоменка, 24А», яким вирішила надати відповідачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1300 га в оренду на 5 років, але не пізніше ніж до початку планової забудови, по вул. Хоменка, 24а (а.с. 10).

09.02.2017 року Департамент архітектури та містобудування направив відповідачу лист № 537-01-25 (а.с. 13) з вимогою терміново оформити право користування земельною ділянкою, а також вирішити питання про укладення договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) по вул. Хоменка, 24А, та повідомлено, що в разі не вчинення таких дій, позивач буде змушений направити матеріали до комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і витрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в м. Черкаси. Зазначений лист залишений відповідачем без відповіді та виконання.

Відповідно до листа міськрайонного управління Держгеокадастру у Черкаському районі та м. Черкаси від 14.04.2017 року № 18-28-0.5-2158/2-17 (а.с. 15), нормативна грошова оцінка земельної ділянки по вул. Хоменка, 24А за один квадратний метр становить 1086,64 грн.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 08.08.2017 року № 834 «Про затвердження акту про визначення збитків власнику землі від 19.07.2017 № 23-2017» (а.с. 16) затверджено акт про визначення збитків власнику землі від 19 липня 2017 № 23-2017, складений комісією для визначення збитків власникам землі та землекоритсувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в м. Черкаси. Підставою для визначення і відшкодування збитків стало неодержання територіальною громадою доходів за час фактичного користування земельною ділянкою відповідачем - автокооперативом «Пчелка», на якій розташоване майно за адресою: м. Черкаси, вул. Хоменка, 24-А, без документів, що посвідчують право на землю; рекомендовано боржнику оформити право користування земельною ділянкою відповідно до норм чинного законодавства.

Пунктом 2 цього рішення зобовязано боржника відшкодувати визначені збитки в повному обсязі не пізніше одного місяця з дня прийняття цього рішення.

Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 08.08.2017 року № 834 «Про затвердження акту про визначення збитків власнику землі від 19.07.2017 № 23-2017» відповідачем в адміністративному і судовому порядку не оскаржувалось, підлягає виконанню.

Відповідно до ОСОБА_1 про визначення збитків власнику землі від 19.07.2017 № 23-2017 (а.с. 17) і розрахунку розміру збитків (а.с. 19), загальна сума збитків у виді неодержаного Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування земельною ділянкою відповідачем по вул. Хоменка, 24-А, м. Черкаси, за період з 01.06.2014 по 07.06.2017 року складає 99070 грн. 47 коп.

Згідно з листом ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 15.03.2017 № 3469/23-01-12-0327, відповідачем подано до податкового органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок) за земельну ділянку по вул. Хоменка, 24-А, площею 0,13 га у сумі 28957 грн. 90 коп.

З урахуванням декларування та сплати відповідачем земельного податку за 2015-2017 рік у розмірі 28957 грн. 90 коп. розмір збитків, визначених позивачем, становить 99070 грн. 47 коп.

Згідно до листа Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради від 12.09.2017 № 1899/12-08 (а. с. 21), станом на 11.09.2017 року рішення міської ради від 08.08.2017 року № 834 відповідачем не виконано, сума збитків міському бюджету не відшкодована.

Спірна сума збитків відповідачем не сплачена, що спонукало позивача на звернення до суду з позовом, вимоги якого є предметом спору у справі, що розглядається.

Підставою виникнення спірних правовідносин є, за твердженням позивача, завдання позивачу майнової (матеріальної) шкоди внаслідок тимчасового самовільного зайняття і використання відповідачем земельної ділянки, що належить до комунальної власності міста, без оформлення правовстановлюючих документів на неї і без плати за користування.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків (господарських зобовязань) визначені, відповідно, ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України. Ними, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (ст. 11 ч. 2 п. 3 ЦК), заподіяння шкоди субєкту господарювання (ст. 174 ч. 1 абз. 4 ГК).

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 13 Конституції України, частинами 4, 5 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним, Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до ч. 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З огляду на приписи статті 182, частини другої статті 331, статті 657 ЦК України, набувач нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

Земельним кодексом України також встановлено, що:

власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152);

захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків (п. «ґ» ч. 3 ст. 152);

відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 2 ст. 157).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 (із наступними змінами) затверджено «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Зазначеним «Порядком» встановлено, що:

п. 1. - власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні тимчасовим зайняттям земельних ділянок та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок;

п. 2. - розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії;

п. 3. відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Пунктом 3.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» господарським судам розяснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України . Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

З огляду на викладене суд вважає, що неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обовязку відшкодувати позивачу, як власнику землі, суму втраченої вигоди (неодержаного прибутку) в розмірі орендної плати за період фактичного користування земельною ділянкою до моменту державної реєстрації права оренди є протиправною формою поведінки, внаслідок якої міська рада отримала спірні збитки у виді ненадходження до міського бюджету орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без належного оформлення права користування і плати за неї, що перебуває у безпосередньому причинному звязку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача, сукупність наведених елементів є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком заявлених позивачем до стягнення збитків, оскільки обрахунок суми орендної плати за відповідну земельну ділянку позивачем здійснений без урахування законодавчих змін щодо порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів і з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за відповідні періоди, що за своєю природою є пенею та не відповідає вимогам ст. 549 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», а відтак, сума збитків за період фактичного користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Хоменка, 24А, з 01.06.2014 року по 07.06.2017 року становить 61097 грн. 08 коп. і в такому розмірі підлягає до стягнення.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим і доказаним частково, а саме в частині вимог про стягнення 61097 грн. 08 коп. основного боргу, і в цій частині його задовольняє, в задоволенні решти вимог відмовляє з вищезазначених підстав.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з автокооперативу «Пчелка», , місцезнаходження: 18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 24А, на користь Черкаської міської ради, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, буд. 36 61097 грн. 08 коп. збитків, 1600 грн. судових витрат.

У задоволенні решти вимог про стягнення 37973 грн. 39 коп. збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.03.2018 року.

Суддя В.М. Грачов