УХВАЛА

23 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/745/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства "ЛІССЕРВІС" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017

за позовом Дочірнього підприємства "ЛІССЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВК-ІНВЕСТ"

про визнання права власності,

за участю Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "ЛІССЕРВІС" 18.12.2017 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 915/745/16.

Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2018 у справі № 915/745/16 касаційну скаргу Дочірнього підприємства "ЛІССЕРВІС" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 повернуто заявникові без розгляду разом з доданими до неї матеріалами на підставі підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ).

19.01.2018 (згідно реєстраційним штампом ОАГС) Дочірнє підприємство "ЛІССЕРВІС" повторно звернулося з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 915/745/16 та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження постанови до Касаційного господарського суду .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.03.2018 року у справі № 915/745/16 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону (в редакції чинній на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 15.12.2017) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є визнання права власності на нерухоме майно (вартість майна складає 320 000, 00 грн).

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги), судовий збір за подання касаційної скарги мав бути сплачений в сумі 9 600, 00 грн (320 000, 00 х 1,5 % x 200%), яка має бути перерахована за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 (лист Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 "Про надання реквізитів рахунку").

Разом з тим, додана до касаційної скарги квитанція № 96-1201/1 від 18.12.2017 на суму 6 240, 00 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) .

Окрім того, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання Дочірнього підприємства "ЛІССЕРВІС" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 915/745/15 буде розглянуто судом після усунення скаржником недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції з 15.12.2017), Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "ЛІССЕРВІС" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 10.04.2018.

2. Роз'яснити Дочірньому підприємству "ЛІССЕРВІС", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Кушнір