ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" березня 2018 р. м. Київ Справа № 914/1/18

У справі за позовом Фізичної особи-підприємця Пірус Віри Ігорівни

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Акколада»

Про стягнення 79424,75 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників сторін:

від прокуратури: Ступак А.Ю. (довіреність б/н від 07.03.2018 року);

від відповідача: Парахонько О.В. (витяг б/н від 07.03.2018 року).

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області 29.01.2018 року на підставі ст.ст. 27, 31 Господарського процесуального кодексу України на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 01.01.2018 року № 914/1/18 за встановленою територіальною підсудністю з Господарського суду Львівської області надійшли матеріали позовної заяви подано Фізичної особи-підприємця Пірус Віри Ігорівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акколада» про стягнення 79424,75 грн.

Провадження у справі № 914/1/18 відкрито ухвалою від 13.02.2018 року за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.03.2018 року.

В підготовчому засіданні 12.03.2018 року оголошувалась перерва до 21.03.2018 року.

В судовому засіданні 21.03.2018 року з врахуванням викладених у позові обставин та відзиву відповідача встановлено наступне.

Як вбачається з обставин спору, Фізичною особою-підприємцем Пірус Вірою Ігорівною подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акколада» заборгованості за Договором суборенди нежитлових приміщень № 2 від 10.03.2017 року.

Позивач в позові зазначає, що підтверджується матеріалами справи, що 10.03.2017 року ним передано відповідачу в суборенду нежитлове приміщення за адресою с. Зубра вул. Лісна, 50а, № 223 площею 65,4 кв.м за відповідним Актом приймання-передач приміщення. Згідно з умовами Договору строк суборенди (дії Договору) сторонами встановлено один рік, тобто до 10.03.2018 року.

Однак, позивач зазначає, що відповідач з липня 2017 року припинив виконувати свої зобов'язання зі сплати суборендних платежів, у зв'язку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість за період з липня по грудень 2017 року в сумі 75000 грн., на які позивачем нараховано штрафні санкції.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджував, що з серпня 2017 року він розірвав Договір суборенди за порушення його умов, визначених п.п. 3.2.1, 3.2.2.

Позивач наголошував, що умовами Договору суборенди не передбачено права одностороннього розірвання договору.

В той же час, відповідач, посилаючись на умови наявного в нього примірнику Договору суборенди, стверджував, що розірвання договору в односторонньому порядку передбачено відповідним п. 7.4.

Дослідивши наявні у позивача та відповідач примірники (оригінали) підписаного Договору суборенди нежитлових приміщень № 2 від 10.03.2017 року, судом виявлено, що зміст відповідних примірників відрізняється в частині п.7.4.

Зокрема, згідно примірнику договору позивача відповідний п. 7.4. не передбачає права одностороннього розірвання (передбачено розірвання згідно чинного законодавства). Згідно наявного у відповідача примірника договору, відповідний п.7.4. передбачає можливість одностороннього розірвання у випадку порушення його умов.

Враховуючи, що відповідач в заперечення позовних вимог посилається на факт дострокового припинення орендних відносин, в той час, як позивач заперечує наявність підстав для одностороннього дострокового розірвання договору, для правильного і всебічного вирішення спору суду необхідно встановити факт та правомірність дострокового припинення орендних відносин відповідачем в односторонньому порядку.

Враховуючи, що за нормами чинного законодавства наведено декілька виключних випадків можливості дострокового розірвання договору оренди наймачем, зокрема, згідно зі ст.784 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

В той час, як за умовою п. 7.4. наявного у відповідача примірника договору передбачено можливість дострокового одностороннього припинення орендних відносин з підставі порушення умов договору, тобто розширено встановлені законодавчо підстави.

Таким чином, для визначення правомірності розірвання договору відповідачем, відтак і відсутності підстав для сплати орендних платежів за заявлений в позові період, необхідно з'ясувати дійсну автентичну редакцію Договору суборенди в момент його укладення (підписання сторонами), для чого необхідно застосування спеціальних знань.

Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» від 08.10.1998 року №53/5 передбачено можливість проведення земельно-технічної експертизи.

Як зазначено в п.п. 3.1., 3.2. р. 3. гл. 1 Інструкції, технічна експертиза документів поділяється на експертизу реквізитів документів, експертизу друкарських форм та експертизу матеріалів документів. Основними завданнями технічної експертизи документів є, зокрема, п. 3.2.1. установлення фактів і способів унесення змін до документів (підчистка, травлення, дописка, переклеювання фотокарток, літер тощо) та виявлення їх первинного змісту; п.3.4.1. установлення роду, виду (іншої класифікаційної категорії) матеріалів, на яких і за допомогою яких виконувався (виготовлявся) документ (папір, барвники, клейкі речовини тощо), та їх спільної (різної) родової (групової) належності.

Згідно з п.п. 3.5. р. 3. гл. 1 Інструкції наведено орієнтовний перелік вирішуваних питань, зокрема, чи замінювались у документі (договорі, зошиті, книзі, медичній картці тощо) аркуші? Чи виготовлені (виконані) дані документи (фрагменти документа) у різний час?Чи виготовлені надані документи на одному або різних принтерах (копіювальних апаратах, багатофункціональних пристроях)?

Оскільки, саме відповідач повинен довести обґрунтованість своїх заперечень проти позову, для чого і потрібні спеціальні знання, витрати на проведення експертизи на даній стадії судового процесу покладаються на відповідача.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Частиною 1 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України визначено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової технічної експертизи документів.

Частинами 3-6 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють, зокрема, державні спеціалізовані установи. До державних спеціалізованих установ належать науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту від 08.10.1998 року № 53/5 експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування, згідно із переліком зон, наведеним у додатку до даної Інструкції.

Експертна установа визначається судом і проведення експертизи доручається Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6), зона регіонального обслуговування якого поширюється на територію господарської діяльності сторін у справі. Також, судом визначено остаточне коло питань, відповіді на які достатні для розгляду спору.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв'язку з характером досліджень, або якщо об'єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: призначення судом експертизи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні 21.03.2018 року судом призначено судову експертизу, проведення якої за характером досліджень має відбуватись поза межами суду (в експертній установі), провадження у справі №911/1/18 підлягає зупиненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 100, 234, п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Призначити у справі № 914/1/18 судову технічну експертизу документів щодо автентичності примірників Договору суборенди нежитлових приміщень № 2 від 10.03.2017 року, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Пірус Вірою Ігорівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акколада». Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експертизи поставити питання:

2.1. Чи співпадають наявні у позивача та відповідача примірники Договору суборенди нежитлових приміщень № 2 від 10.03.2017 року за способом виготовлення: чи на однаковому папері, принтері, за часом та шрифтом?

2.2. Якщо не співпадають, визначити які аркуші і в якому з примірників Договору суборенди нежитлових приміщень № 2 від 10.03.2017 року були замінені?

3. Витрати на проведення експертизи та організаційні питання, пов'язані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Акколада».

4. Матеріали справи № 911/1/18, в яких містяться всі наявні у суду копії документів, та оригінали досліджуваних примірників Договору суборенди нежитлових приміщень № 2 від 10.03.2017 року, надіслати для здійснення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

5. Зобов'язати сторони за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки, пояснення тощо) безпосередньо до експертної установи та забезпечити допуск і належні умови для проведення експертизи. Попередити учасників провадження у справі про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 КК України за невиконання рішень, ухвал суду, що набрали законної сили.

6. Попередити експертів, що будуть здійснювати експертизу, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. По закінченню експертизи, висновок експерта разом з матеріалами справи № 911/1/18, а також дані щодо витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, подати господарському суду.

8. Зупинити провадження у справі № 911/1/18 на час проведення судової експертизи.

9. Матеріали справи № 911/1/18 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін