номер провадження справи 35/1/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 Справа № 908/123/18

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Штабовенко Д.В, ордер на надання правової допомоги серія ЗП № 60152 від 22.02.2018, Глущенко І.М. особисто, паспорт

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Глушенко Ірини Миколаївни, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Папір», м. Запоріжжя

про стягнення 28500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

23.01.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна Фізичної особи-підприємця Глушенко Ірини Миколаївни до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Папір» про стягнення заборгованості в розмірі 28500,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами: 06.12.2017 року між ФОП Глушенко І.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Папір» було укладено заявку-договір № 01 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу (обгортковий папір в рулонах), згідно вказаної заявки-договору вартість перевезення складає 19000,00 грн. та умовами оплати є факт доставки вантажу та оригінали документів та ТТН на вивантаженні. 15.12.2017р. ТОВ «Торговий дім «Папір» було частково сплачено суму у розмірі 9500,00 грн. з ПДВ за вищевказаним рахунком, що підтверджується банківською випискою. Сума у розмірі 9500,00 грн. відповідачем сплачена не була.

15.12.2017 між сторонами укладено заявку-договір № 01 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу (обгортковий папір в рулонах), згідно вказаної заявки-договору вартість перевезення складає 19000,00 грн. та умовами оплати є факт доставки вантажу та оригінали рахунку, акту та договору-заявки. Відповідно до товарно-транспортної накладної № 16393 від 15.12.2017 ТОВ «Торговий дім «Папір» отримав передбачений заявкою-договором № 02 від 15.12.2017 вантаж. 22.12.2017р. на юридичну адресу відповідача позивачем було надіслано оригінал рахунку-фактури № Г-00000090 від 15.12.2017 та акту виконаних робіт № Г-00000090 від 19.12.2017.

Однак відповідачем грошові кошти за заявкою-договором № 02 від 15.12.2017 сплачено не було. Таким чином у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у загальному розмірі 28500,00 грн.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду із позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 28500,00 грн., просить суд розглядати справу у спрощеному позовному провадженні за участі позивача.

23.01.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/123/18 у порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 35/1/18. розгляд справи по суті призначено на 22.02.2018 р.

Згідно ч. 1, ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач та його представник у судовому засіданні 22.02.2018 пояснив суду що з його боку відсутні заяви та клопотання та підтримали позовні вимоги.

Відповідач у судове засіданні 22.02.2018 не з'явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 22.02.2018 суд відклав розгляд справи по суті до 15.03.2018.

Частиною 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК «Оберіг».

15.03.2018 від відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи, оскільки перший виклик суду відповідач не отримав, а другий отримав 12.03.2018 чи 13.03.2018, та йому потрібен час на підготовку.

В матеріалах справи міститься ухвала суду від 29.01.2018 р., яка повернулась від відповідача з позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання». Отже, відповідач був належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання.

Представники позивача в судовому засіданні 15.03.2018 заперечили проти відкладення розгляду справи.

Суд відмовив в задоволенні заяви відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки, відповідно до п. 2, ч. 3 ст. 202 ГПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судові засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Представники позивача в судовому засіданні 15.03.2018 підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 15.03.2018 не з'явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначених судових засідань, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 15.03.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані позивачем додатково, судом встановлено наступне.

06.12.2017 між ФОП Глушенко І.М. (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Папір» (Замовник) було укладено заявку-договір № 01 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу (обгортковий папір в рулонах), згідно вказаної заявки-договору вартість перевезення складає 19000,00 грн. та умовами оплати є факт доставки вантажу та оригінали документів та ТТН на вивантаженні.

ТОВ «Торговий дім «Папір» отримано вказаний товар, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 16138 від 07.12.2017р.

08.12.2017 між сторонами складено акт № Г-00000088 здачі-приймання робіт на суму транспортно-експедиторських послуг у розмірі 19000,00 грн. з ПДВ до заявки-договору № 1 від 06.12.2017.

15.12.2017 ТОВ "Торговий дім "Папір" було частково сплачено суму у розмірі 9500,00 грн. з ПДВ за вищевказаним рахунком, що підтверджується банківською випискою, належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи. Отже, сума у розмірі 9500,00 грн. відповідачем сплачена не була.

15.12.2017 між сторонами укладено заявку-договір № 02 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу (обгортковий папір в рулонах), згідно вказаної заявки-договору вартість перевезення складає 19000,00 грн. та умовами оплати є факт доставки вантажу та оригінали рахунку, акту та договору-заявки.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 16393 від 15.12.2017 ТОВ "Торговий дім "Папір" отримав передбачений заявкою-договором № 02 від 15.12.2017 вантаж, однак відповідач у накладній зазначив, що при відвантаженні автомобіля був знайден брак, а саме: промоклі рулони з папером.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2017 на юридичну адресу відповідача позивачем було надіслано оригінал рахунку-фактури № Г-00000090 від 15.12.2017 та акту виконаних робіт № Г-00000090 від 19.12.2017. разом з вимогою оплати заборгованості.

Однак відповідачем грошові кошти сплачено не було. Відповіді на вказаний вище лист матеріали справи не містять.

Таким чином у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у загальному розмірі 28500,00 грн.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України зазначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 3 ст. 929 ЦК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 931 ЦК України встановлено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Приписами Договорів-заявок № 01 та № 02 встановлено, що при експедирування вантажу перевізник несе повну матеріальну відповідальність за його збереженість.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять звернень відповідача з зауваженнями саме до позивача про брак товару та заперечень щодо його отримання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт виконання Договорів-заявок, а саме перевезення товару підтверджується матеріалами справи та факт не оплати її частини з боку відповідача також вбачається судом з матеріалів справи, оскільки доказів оплати заборгованості відповідача перед позивачем на суму 28500,00 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем умов Договору та взятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим позивачем обґрунтовано заявленою до стягнення суму боргу в розмірі 28500,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Глушенко Ірини Миколаївни є законними, обґрунтованими та задовольняються судом повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Папір» (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченька, буд. 25а, кв. 98, ) на користь Фізичної особи-підприємця Глушенко Ірини Миколаївни (69005, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 28500 (двадцять вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Повне рішення складено 20.03.2018.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Топчій