ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018р. Справа №914/2664/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецгаз», м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Буд», м. Яворів, Львівської обл.,

про: стягнення заборгованості за договором поставки природного газу, а саме: 3 789 335,44 грн. основного боргу, 310 633,83 грн. пені, 36 262,59 грн. 3% річних, разом 4 136 232,25 грн.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Промспецгаз» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Буд» про стягнення заборгованості за договором поставки природного газу, а саме: 3 789 335,44 грн. основного боргу, 310 633,83 грн. пені, 36 262,59 грн. 3% річних, разом 4 136 232,25 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2017р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 16.01.2018р. Розгляд справи відкладено на 30.01.2018р. Ухвалою суду від 30.01.2018р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 20.02.2018р. Розгляд справи по суті відкладено на 20.03.2018р.

20.03.2018р. розпочинається розгляд справи по суті.

У судове засідання 20.03.2018р. представник позивача не зявився, надіслав на адресу суду клопотання (вх.№9504/18 від 16.03.2018р.) про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки №176/17 від 04.01.2017р. не здійснено повної оплати отриманого природного газу, внаслідок чого існує заборгованість в розмірі 3 789335,44 грн. основного боргу. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 310 633,83 грн. пені, 36 262,59 грн. 3% річних, разом 4 136 232,25 грн.

Відповідач у судові засідання 16.01.2018р., 30.01.2018р., 20.02.2018р., 20.03.2018р. не зявився, причин неприбуття не повідомив, вимог попередніх ухвали суду, проти позову не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Промспецгаз» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛАГО-БУД» був укладений Договір на постачання природного газу №176/17 від 04 січня 2017 року, відповідно до умов якого постачальник (позивач у справі) зобовязується передати, а споживач (відповідач у справі) зобовязується прийняти та оплатити природний газ на умовах даного договору.

У розділі 7 договору сторони погодили порядок розрахунків за отриманий газ. Так, розрахунок за поставку природного газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на розрахунковий рахунок постачальника на умовах оплати:

· 33% оплати вартості місячного обсягу газу до 05 числа місяця поставки газу;

· 33% оплати вартості місячного обсягу газу до 15 числа місяця поставки газу;

· 33% оплати вартості місячного обсягу газу до 25 числа місяця поставки газу.

Відповідно до п.7.6 договору оплата проводиться споживачем самостійно платіжними дорученнями у відповідності до умов договору. За наявності заборгованості у споживача за договором, постачальник зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за газ, поставлений йому в минулі періоди, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу (п.7.7 договору).

Сторони також підписали додатки до Договору на постачання природного газу №176/17 від 04 січня 2017 року (Додаток №1 про обсяг постачання природного газу на 2017 рік від 04.01.2017 р.), додаткову угоду №1 від 01.02.2017 р., додаткову угоду №2 від 01.03.2017 р., додаткову угоду №3 від 03.04.2017 р., додаткову угоду №4 від 01.09.2017 р., додаткову угоду №5 від 01.10.2017 р.). Сторонами підписано акти прийому-передачі природного газу (№368 від 30.04.2017 р, №435 від 31.05.2017 р., №506 від 30.06.2017 р., №571 від 31.07.2017 р., №633 від 31.08.2017 р., №698 від 30.09.2017 р., №739 від 31.10.2017 р.), акт звіряння розрахунків за період з 01.04.2017 р. по 20.09.2017 р. №825, акт звіряння розрахунків за період з 01.10.2017 р. по 31.10.2017 р. №869.

За період квітень 2017 року жовтень 2017 року позивач поставив, а відповідач отримав товар (природній газ) за Договором на загальну суму 5 669 483,09 грн.

Відповідно до банківських виписок, що додаються, відповідач фактично сплатив позивачу за поставлений природний газ за період квітень 2017 року жовтень 2017 року за Договором суму у розмірі 1 880 147,65 грн.

Станом на 20.03.2018 р. сума основного боргу відповідача становить 3 789 335,44 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного стоку.

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовіно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України).

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі укладеного договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Позивач свої обовязки по поставці товару виконав, відповідач отримав товар, проте не оплатив повністю його вартості з порушенням строків, визначених п.7.1 договору. Зазначене підтверджується матеріалами справи, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 3 789 335,44 грн. заборгованості за поставлений товар є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно нарахував відповідачу 36 262,59 грн. 3% річних за період 06.04.2017р. по 05.12.2017р.

Крім того, позивачем на підставі п.8.2 договору правомірно нараховано відповідачу 310 633,83 грн. пені за порушення строків оплати товару за період 06.04.2017р. по 05.12.2017р. Додатково суд зазначає, що відповідачем порушено не лише строки оплати отриманого товару, а й не здійснено платежі в тих розмірах, які визначені п.7.1 договору.

Судові витрати в силу вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Буд» (адреса: 81000, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецгаз» (адреса: 01042, м. Київ, б-р М.Приймаченко, буд.1/27, офіс 103-1, ) 3 789 335,44 грн. основного боргу, 310633,83 грн. пені, 36 262,59 грн. 3% річних та 62 043,49 грн. судового збору.

3. Відповідно до ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2018р.

Суддя Козак І.Б.