ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р.Справа № 922/4374/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про скасування рішення
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. № 08-11/4022/2-17 від 28.12.2017;

відповідача - ОСОБА_1, дов. № 29 від 01.08.2017; ОСОБА_3, дов. № 35 від 25.10.2017.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Харківська міська рада (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) про скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.2017р. № 110-р/к від 1/06-62-15. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 29.12.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4317/17. Підготовче засідання призначено на 25.01.2018 о 12:00 год.

Протокольними ухвалами від 25.01.2018р., 12.01.2018р., 19.01.2018р. підготовче засідання відкладалось.

19.01.2018 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позов (вх. № 1550), в якому відповідач зазначив, що Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України всебічно та обгрунтовано розглянуто справу та винесено рішення № 110-р/к від 1/06-62-15, яке відповідач вважає цілком законним, обґрунтованим та таким, що не суперечить чинному законодавству. Окрім цього, відповідач зауважує, що Харківська міська рада звернулась до суду з пропуском встановленого частиною першої ст. 60 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", а отже позивачем пропущено присічний строк для оскарження даного рішення, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

19.02.2018 представник позивача, через канцелярію господарського суду надав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, в обгрунтування позову (вх. № 4583), які судом були долучені до матеріалів справи.

22 лютого 2018 року судом проведено підготовче засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 березня 2018 року об 11:45 год.

У судовому засіданні 12.03.2018 оголошувалась перерва, на підставі п. 2 ст. 216 ГПК України, до 20.03.2018 о 10:30 год.

Під час розгляду справи по суті позивачем позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, вважає заявлені Харківською міською радою позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як зазначає позивач, 07.09.2017 Харківською міською радою (далі - позивач) отримано копію рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) від 29.08.2017 № 110-р/к по справі № 1/06-62-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (направлену супровідним листом від 04.09.2017 № 02-15/1.2845), що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції від 07.09.2017 вх. № 13801/0/3-17.

Адміністративна колегія Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішенням від 29.08.2017 № 110-р/к постановила визнати, що Харківська міська рада, надавши КСП «Інженерні мережі» повноваження, передбачені рішенням 34 сесії Харківської міської ради 6-го скликання «Про внесення змін до рішення 19 сесії Харківської міської ради 6-го скликання від 26.09.2012 № 870/12 «Про впорядкування діяльності суб'єктів господарювання у сфері інформаційних технологій та зв'язку» від 06.08.2014 № 1597/14, вчинила порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ст.16, п.6 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді делегування окремих владних повноважень КСП «Інженерні мережі», що може призвести до спотворення конкуренції на ринку телекомунікаційних послуг в межах м. Харкова.

Харківська міська рада вважає рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.2017 № 110-р/к таким, що прийняте з неповно з'ясованими обставинами, а також, викладені в рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

12.01.2011 Харківською міською радою прийнято рішення № 142/11 "Про створення КСП "Інженерні мережі".

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.04.2011 № 298 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 "Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова", КСП "Інженерні мережі" є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова, а саме виконавцем з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також ремонту приміщень, будинків, споруд.

На виконання вимог чинного законодавства з Харківським територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 11.04.2011 було погоджено список підприємств, які здійснюють свою діяльність у напрямку житлово-комунальних послуг (нежилого) майна, що розташоване в житлових будинках м. Харкова.

З метою підвищення ефективності використання об'єктів комунальної власності, створення сприятливих умов для ефективного надання послуг населенню у сфері інформаційних технологій і зв'язку, Харківською міською радою було прийняте рішення від 26.09.2012 № 870/12 «Про впорядкування діяльності суб'єктів господарювання у сфері інформаційних технологій і зв'язку».

Рішенням Харківської міської ради від 06.08.2014 № 1597/14 «Про внесення змін до рішення 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.09.2012 № 870/12 «Про впорядкування діяльності суб'єктів господарювання в сфері інформаційних технологій та зв'язку» внесено зміни до рішення Харківської міської ради від 26.09.2012 № 870/12 виклавши його в новій редакції.

Рішенням Харківської міської ради від 06.08.2014 № 1597/14 затверджено для вирішення проблеми впорядкування та посилення контролю за прокладанням телекомунікаційних мереж, розміщенням технічних засобів телекомунікації суб'єктами господарювання в галузі зв'язку та інформаційних технологій на території міста Харкова та організація належного використання місць загального користування, дотримання відповідних норм та правил прокладання телекомунікаційних мереж, захист інтересів громадян та інших споживачів від негативних наслідків, які можуть породжувати самовільне розміщення мереж та застосовується лише до об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Харкова (житлових, нежитлових будівель, спорудах, що належать територіальній громаді міста Харкова на праві комунальної власності).

Рішенням від 06.08.2014 № 1597/14 Харківською міською радою не надаються повноваження КСП "Інженерні мережі" на здійснення телекомунікаційних послуг, що може привести до спотворення конкуренції на ринку телекомунікаційних послуг, а регулюються відносини між виконавцем житлово-комунальних послуг та постачальниками телекомунікаційних послуг.

На час винесення рішень Харківської міської ради від 26.09.2012 № 870/12 та від 06.08.2014 № 1597/14 законодавчо не було урегульовано питання щодо здійснення контролю за дотриманням використання об'єктів комунальної власності суб'єктами господарювання при розміщенні телекомунікаційних мереж.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2015 по справі № 638/16842/14-а, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.07.2015, задоволено адміністративний позовом ТОВ «Телесвіт» до Харківської міської ради, рішення Харківської міської ради від 06.08.2014 № 1597/14 «Про внесення змін до рішення 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.09.2012 № 870/12 «Про впорядкування діяльності суб'єктів господарювання в сфері інформаційних технологій та зв'язку» визнано незаконним, нечинним та скасовано.

Як зазначає позивач, КСП "Інженерні мережі" не є провайдером та не надає послуги з технічного обслуговування та експлуатації телемереж, а лише діє від імені та в інтересах власника комунального майна - територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради та укладає договори з суб'єктами господарювання на розміщення телекомунікаційних мереж, місць розташування технічних засобів телекомунікацій у житлових, нежитлових будівлях, спорудах, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова і на земельних ділянках комунальної власності.

КСП «Інженерні мережі» не має матеріально-технічної бази, належних кадрів, технологій для надання телекомунікаційних послуг на ринку у м. Харкові та не може належним чином конкурувати з іншими учасниками цього ринку у м. Харкові.

Ліцензію провайдера програмної послуги КСП «Інженерні мережі» відповідно до Рішення Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення № 2199 «Про клопотання КСП «Інженерні мережі», м. Харків, щодо анулювання ліцензії провайдера програмної послуги (НР № 1252-п від 26.06.2013)» від 10.12.2015, та Протоколу № 40 - було анульовано. КСП «Інженерні мережі» було виключено із Державного реєстру телерадіоорганізацій України.

Таким чином, позивач вважає, що рішенням Харківської міської ради Харківської області від 06.08.2014 № 1597/14 не вирішувались питання щодо створення суб'єктів господарювання у сфері надання телекомунікаційних послуг, встановлення чи зміни правил їх поведінки на ринку та встановлення цін і тарифів на такі послуги, а тому воно не потребувало погодження з Антимонопольним комітетом України.

В своєму рішенні від 29.08.2017 № 110-р/к по справі № 1/06-62-15 адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України також прийшла до висновку, що Харківська міська рада в межах своїх владних повноважень здійснює управління майном, яке є власністю територіальної громади м. Харкова.

Наведене вище доводить, що в рішенні адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.2017 № 110-р/к по справі № 1/06-62-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції необгрунтовано визнано Харківську міську раду такою, що вчинила порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом делегування окремих владних повноважень КСП «Інженерні мережі», передбачених ст. 16, та п. 6 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що може призвести до спотворення конкуренції на ринку телекомунікаційних послуг в межах м. Харкова, оскільки не зазначено які ж саме владні повноваження були делеговані.

Отже, позивач вважає, що при прийнятті рішення адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.2017 № 110-р/к по справі № 1/06-62-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, які, на думку позивача, призвели до невідповідності висновків, покладених в основу рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.2017, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області з вимогою про скасування даного рішення ХОТВ Антимонопольного комітету України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законами України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про Антимонопольний комітет України", а також іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної ОСОБА_4 України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України Про захист економічної конкуренції, Про захист від недобросовісної конкуренції, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

В силу вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як встановлено положеннями ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як підтверджено матеріалами справи, копія рішення № 110-р/к, була направлена разом із супровідним листя від 04.09.2017 № 02-25/1-2845 рекомендованим листом № 258 до Харківської міської ради та була отримана міською радою 07.09.2017, що не заперечується позивачем та про що було зазначено в позовній заяві.

Отже, останнім днем оскарження рішення № 110-р/к було 07.11.2017.

Харківська міська рада 06.11.2017 звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Харківського обласного територіального комітету України, про скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29 серпня 2017 року № 110-р/к по справі № 1/06-62-15.

Ухвалою господарського суду від 08.11.2017 позовну заяву та додані до неї документи було повернуто позивачу без розгляду, на підставі п. 6 ст. 63 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017).

Як встановлено судом, після усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 08.11.2017, Харківська міська рада 22.12.2017 повторно звернулась до господарського суду з позовною заявою про визнання рішення № 110-р/к недійсним, тобто з пропуском строки встановленого частиною першою статті 60 ЗУ "Про захист економічної конкуренції".

При цьому, суд зауважує, що закінчення встановленого Законом України "Про захист економічної конкуренції" присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів. При цьому, повернення судом первісно поданої позовної заяви без розгляду у зв'язку з допущеними недоліками у її оформленні (згідно з приписами статті 63 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017), не зупиняє перебігу присічного двомісячного строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

При цьому господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Отже, строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів.

Враховуючи вищезазначені норми права, суд зазначає, що викладені у позовній заяві доводи позивача щодо неправомірності прийнятого відповідачем у справі рішення не можуть бути прийняті судом до уваги, внаслідок пропуску позивачем встановленого ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячного строку для звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 по справі № 922/4646/16.

Судові витрати покладаються судом на позивача відповідно до приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 26 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4

справа № 922/4374/17