Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/55/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участі секретаря судового засідання: Шевчук - Сингаївської І. Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - провідний юрисконсульт відділу збуту, дов. від 09.01.2017, вих. №87/6

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Колективного учбово-виробничого підприємства "Експрес" (м. Житомир)

про стягнення 81246,37 грн.

Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Колективного учбово-виробничого підприємства "Експрес" 97707,15 грн., з яких, 81246,37 грн. боргу, 3408,55 грн. 3% річних та 13052,23 грн. інфляційних.

Ухвалою від 08.02.2017 господарський суд відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив засідання суду на 01.03.2018, зобов'язав сторони надати суду необхідні документи згідно з її резолютивною частиною.

Ухвалою від 01.03.2018 господарський суд відклав розгляд справи по суті у спрощеному позовному провадженні; призначив засідання суду для розгляду справи, заяви позивача про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 3408,55 грн. 3% річних та 13052,23 грн. інфляційних у зв'язку з відмовою в цій частині від позову, стягнення з відповідача сплаченого судового збору та 68746,37 грн. основного боргу на 27.03.2018 р. о 14:30; зобов'язав сторін надати, за наявності, докази сплати відповідачем залишку основної суми боргу.

Ухвалою від 27.03.2018 господарський суд прийняв відмову Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м. Житомир) від позову в частині стягнення з Колективного учбово - виробничого підприємства "Експрес" (м. Житомир) 16460,78 грн. та закрив провадження у справі №906/55/18 в частині стягнення з відповідача 16460,78 грн., з яких 3408,55 грн. 3% річних та 13052,23 грн. інфляційних втрат, продовжив провадження у справі № 906/55/18 в частині стягнення 81246,37 грн. основного боргу (а. с. 70).

27.03.2018 до суду представником позивача надано довідку від 27.03.2018, вих. №814/6 відповідно до якої вказано, що станом на 27.03.2018 борг відповідача становить 58746,37 грн.; до довідки додано копію платіжного доручення № 2640 від 19.03.2018 про сплату відповідачем суми боргу у розмірі 10000,00 грн. (а. с. 67. 68).

В судовому засіданні представник позивача повідомила, що після часткового погашення відповідачем суми боргу його розмір за спожиті послуги з теплопостачання становить 58746,37 грн.

Представник відповідача в засідання суду не прибув, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 66). Як вбачається з заяви від 28.02.2018, вих. № 4 (а. с. 57) відповідач проти позову не заперечує та залишок боргу у сумі 68746,37 грн. (без врахування сплачених 19.03.2018 10000,00 грн.) визнає повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

23.03.2015 між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (виконавець, позивач) та Колективним учбово - виробничим підприємством "Експрес" (споживач, відповідач) було укладено договір № 171 про постачання теплової енергії (далі - договір) (а.с.13-16), за умовами п.1.1 якого виконавець зобов'язується своєчасно та відповідної якості постачати теплову енергію, а споживач зобов'язується своєчасно проводити її оплату за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1 договору тарифи на послуги на дату укладання договору становлять для другої групи споживачів - 1609,50 грн. без ПДВ за одну Гкал.

Крім того, договором передбачено, що тарифи на теплову енергію може бути змінено в порядку визначеному чинним законодавством України, про що споживачу повідомляється в засобах масової інформації. Розмір щомісячної плати коригується у відповідності до зміни тарифів.

Так, договором погоджено таку характеристику об'єктів споживача теплової енергії:

- вул. Вокзальна, 24:

S пр = 200кв.м.х3,2/2,5 = 256 кв. м. (розрахункове теплове навантаження, Гкал/год - 0,0238);

- майдан ОСОБА_2, 5:

S пр = 75кв.м.х3,5/2,5 = 105 кв. м. (розрахункове теплове навантаження, Гкал/год - 0,0082);

- вул. Шевченка, 102:

S пр = 164кв.м.х2,7/2,5 = 177 кв. м. (розрахункове теплове навантаження, Гкал/год - 0,0176; розрахунки проводяться згідно показників лічильника теплової енергії пропорційно площі);

- пр. Миру, 34:

h - 2.5 м; S пр = 60,02 кв. м. (розрахункове теплове навантаження, Гкал/год - 0,0043; розрахунки проводяться згідно показників лічильника теплової енергії пропорційно площі).

Абзацом 1 пункту 3.1 договору сторони погодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць; споживачі - госпрозрахункові підприємства, організації та бюджетні установи проводять попередню оплату до 20 числа поточного місяця у розмірі 50% від очікуваних нарахувань. Решту суми нарахувань споживач оплачує до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 3.2 договору теплова енергія оплачуються безготівково на розрахунковий рахунок виконавця.

Сторони також погодили, що всі платежі за надану теплову енергію, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду, при її наявності, не залежно від призначення платежу, вказаного в платіжному документі (п.3.3 договору).

Згідно з п. 3.5 договору не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач повинен отримати рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці. Не отримання споживачем рахунку не звільняє останнього від обов'язку оплати по цьому договору.

Цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання. Договір може бути розірваний за зверненням споживача лише після закінчення опалювального періоду. Строк позовної давності за даним договором становить п'ять років (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору позивач з жовтня 2015 року по грудень 2017 року надав відповідачу послуги з теплопостачання, передбачені договором.

Для оплати наданих послуг позивачем виставлялись відповідачу рахунки, які містяться в матеріалах справи (а. с. 17 - 31).

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язання за договором станом на 25.01.2018 утворилась заборгованість перед позивачем за використану теплову енергію в сумі 81246,37 грн. згідно з розрахунку нарахувань і оплати (а. с. 9, 10).

Не проведення відповідачем розрахунків за отримані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року стало приводом для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Однак, після відкриття провадження у справі відповідачем сплачено борг на загальну суму 22500,00 грн., що підтверджуються такими платіжними дорученнями:

- № 2610 від 29.01.2018 на суму 3000,00 грн.;

- № 2628 від 28.02.2018 на суму 9500,00 грн.;

- № 2640 від 19.03.2018 на суму 10000,00 грн.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

За ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Згідно із ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачу/абоненту) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

3. Висновок суду за результатами розгляду позовної заяви.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідач після відкриття провадження у справі частково сплатив суму боргу у розмірі 22500,00 грн., своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався.

З огляду на викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до приписів чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню на суму 58746,37 грн.

В частині стягнення 22500,00 грн. основного боргу слід закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

4. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ч.1 ст.130 ГПК України, яка кореспондуються з ч.4 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У матеріалах справи є платіжні доручення про сплату позивачем судового збору на загальну суму 1700,00 грн., відповідно, № 5041 від 01.12.2017 на суму 1600,00 грн. та №5364 від 04.01.2018 на суму 100,00 грн (а. с. 5, 6), а також №5561 від 06.02.2018 про сплату 62,00 грн. (а. с. 51).

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з платіжним дорученням № 5041 від 01.12.2017 за заявою позивача, про що буде постановлено відповідну ухвалу господарського суду.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 881,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ч. 1 ст. 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного учбово-виробничого підприємства "Експрес" (10001, м. Житомир, вул. Вокзальна, 24, ) на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, )

- 58746,37 грн. - основного боргу;

- 881,00 грн. - судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 22500,00 грн. основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.03.18

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - сторонам