ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 Справа № 904/181/18
за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Комунального підприємства "Житлово - експлуатаційне підприємство № 34" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення суми боргу за послуги з теплопостачання у розмірі 7 253, 49 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 34" Дніпровської міської ради (далі - Відповідач) заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 7 253,49 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 5 630,09 грн., пеня у розмірі 860,46 грн., три проценти річних 162,28 грн., інфляційні втрати у розмірі 600,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №050708 про постачання теплової енергії від 20.09.2012 в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.18 відкрито провадження у справі №904/181/18, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 02.02.18, яка направлялися за адресою місцезнаходження Відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв'язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про відкриття провадження у справі.

В порушенням вимог ухвали суду від 02.02.2018, відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2012 між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі", правонаступником якої є Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради" (далі - позивач, енергопостачальна організація) та Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційне підприємство № 34" (далі - відповідач, споживач) укладено договір № 050708 про постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 1.1 договору, за цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Обидві сторони зобов'язуються керуватися цим договором та діючим законодавством України (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1 договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб); гаряче водопостачання - протягом року; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Споживач теплової енергії зобов'язується: додержуватися кількості споживання-теплової енергії за кожним параметром в обсягам які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості і відсутності акта звіряння розрахунків на початок опалювального сезону споживач до мереж тепло постачання підключений не буде (п. 3.2.1. та п. 3.2.2. договору).

Обов'язки енергопостачальної організації: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором (п. 4.2.1. договору).

Згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобов'язується встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2 договору, облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановленим вводах споживача: вул. Орловська, 30, КЖЕП № 34 службові приміщення.

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 5.4. договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором установлюються Дніпропетровською міською радою народних депутатів (п. 6.1. договору).

Тариф для розрахунків по цьому договору складає: Теплова енергія - 1Гкал 1008,34 грн. (п. 6.2. договору).

Згідно з п. 7.1 договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2. договору).

Споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду за який він сплачує (п. 7.3. договору).

Відповідно до п. 7.4 договору, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до "20" вересня 2015 року (п. 11.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (11.4. договору).

Крім того, сторонами підписано додатки №1 - №5 до договору №050708 про постачання теплової енергії від 20.09.2012 (а.с. 28 - 33).

На виконання умов договору за період з січня 2017 по березень 2017, позивач поставив, а відповідач прийняв теплову енергію на загальну суму 6 630,09 грн., що підтверджується актами прийому-приймання теплової енергії: за січень 2017 на суму 2 779,86 грн., за лютий 2017 на суму 2 407,60 грн., за березень 2017 на суму 1 442,63 грн. (а.с. 22- 24).

Позивачем виставлено відповідачу для здійснення оплати послуг з теплопостачання рахунки на загальну суму 6 630,09 грн., а саме:

- рахунок №050708 від 31.01.17 за січень 2017 на суму 2 779,86 грн.;

- рахунок №050708 від 28.02.17 за лютий 2017 на суму 2 407,60 грн.;

- рахунок №050708 від 31.03.17 за березень 2017 на суму 1 442,63 грн. (а.с.19-21).

Докази вручення відповідачу відповідних рахунків наявні в матеріалах справи (а.с.25).

Відповідачем належним чином не виконано договірні зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати поставленої теплової енергії, а саме, здійснено часткову оплату послуг з теплопостачання на суму 1 000,00 грн. Заборгованість відповідача на час розгляду справи складає суму у розмірі 5 630,09 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованість сторонами суду не надано.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 8.2.3. договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Позивачем здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення (по кожному місяцю споживання окремо з урахуванням часткової оплати), зокрема, за січень 2017 року з 13.02.2017 по 13.08.2017, за лютий 2017 з 14.03.2017 по 14.09.2017, за березень 2017 з 18.04.2017 по 18.10.2017, загальний розмір якої склав суму 860,46 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок трьох процентів річних за загальний період прострочення з 13.02.2017 по 10.01.2018 (по кожному місяцю споживання окремо з урахуванням часткової оплати), згідно якого, сума відсотків склала 162,28 грн.

Крім того, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за загальний період з лютого 2017 по жовтень 2017 (по кожному місяцю споживання окремо з урахуванням часткової оплати), згідно якого, сума склала 600,66 грн.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків та встановлено, що нарахування пені, відсотків річних, інфляційних втрат здійснено правильно.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором є підставою для стягнення основної заборгованості у розмірі 5 630, 09 грн., пені у розмірі 860,46 грн., трьох процентів річних 162,28 грн., інфляційних втрати у розмірі 600,66 грн.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 34" Дніпровської міської ради (49017, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 30, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, 37, ) суму основного боргу у розмірі 5 630,09 грн., пеню у розмірі 860,46 грн., три проценти річних 162,28 грн., інфляційні втрати у розмірі 600,66 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.04.2018

Суддя О.В. Ліпинський