УХВАЛА

22 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/1324/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Дармін М.О., Березкіна О.В., Чус О.В від 12.12.2016 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області колегія суддів у складі: Кеся Н.Б., Рудь І.А., Ярошенко В.І. від 16.11.2016 про повернення зустрічної позовної заяви у справі

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" м. Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю cпеціалізоване підприємство по оцинкуванню труб "Комінметінвест" про стягнення 55 659 263, 20 грн.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю спеціалізоване підприємство по оцинкуванню труб "Комінметінвест" про визнання поруки, за Договором поруки такою, що припинена та визнання Кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" звернулось 28.12.2017 до суду з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 про повернення зустрічної позовної заяви.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну", Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain, 19.12.1997, Repotrs 1997-VIII, п. 35).

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами статті 288 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого господарського суду України від 01.02.2017 було прийнято до касаційного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.02.2017 прийнято відмову Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" від касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 у справі № 904/1324/15 та касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" припинено.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.04.2017 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" у прийнятті касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016, з огляду на те, що повторне звернення з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції у разі прийняття відмови від касаційної скарги і припинення касаційного провадження нормами Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) не було передбачено.

Як вже зазначалося вище з даною касаційною скаргою скаржник звернувся 28.12.2017, тобто більше ніж через рік з дня винесення апеляційним господарським судом оскаржуваного судового рішення, однак разом з цим, у прохальній частині скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

При цьому відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (див. Рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], № 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У пункті 41 Рішення від 03.04.2008 "Пономарьов проти України" Суд вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Відповідно до частини 4 статті 293 ГПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

З огляду на пропуск скаржником строку на касаційне оскарження судового рішення більш як на один рік та недоведення існування обставин, визначених частиною 4 статті 293 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 на підставі частини 4 статті 293 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017.

Керуючись статтями 234, 288, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір