ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року м.Дніпро Справа № 904/8541/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

За участю представників сторін:

від Фонду державного майна України: Булаткіна Н.О., довіреність №394 від 27.12.2017 р., представник;

від відповідача: Свірідов Д.М., ордер№1552/002 від 12.02.2018 р., адвокат;

представник позивача та розпорядник майна Дралін А.В. не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені судом належним чином.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 року (повне рішення складено 11.12.2017р., суддя Владимиренко І.В.) у справі № 904/8541/17

за позовом ОСОБА_4, м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: розпорядник майна Дралін Андрій Володимирович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд Державного майна України

про стягнення заробітної плат у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії у сумі 8501,19 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 року у справі у задоволенні заяви представника ПАТ "Криворізька Теплоцентраль" від 01.11.17р. про зупинення провадження у справі відмовлено.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 5 339 грн. 62 коп. - заробітної плати у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії (за квітень - липень 2017р.).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Припинено провадження у справі в частині розгляду позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на суму у розмірі 3 161,57 грн.

Рішення господарського суду обґрунтовано тим, що відповідачем дійсно були порушені вимоги діючого законодавства України, Колективного договору, Положення про преміювання працівників до Колективного договору та Додатків до Положення про преміювання працівників, а тому, господарський суд вирішив позовні вимоги про стягнення заробітної плати у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії задовольнити частково у сумі 5 339,62 грн., оскільки сума у розмірі 3 161,57 грн. була виплачена позивачу, тому в цій частині позовних вимог провадження у справі припинено.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права.

На думку скаржника, місцевим судом не було враховано положення чинного законодавства, згідно яких власник підприємства (роботодавець), на свій розсуд, але в межах вимог чинного законодавства, виходячи з фінансової можливості підприємства, може визначати розмір, зокрема, премій.

За твердженням скаржника, останнім жодних порушень щодо визначення позивачу розміру премій у спірних місяцях 2017р. здійснено не було, адже відповідач, згідно до умов Колективного договору, може визначати її розмір по кожному окремому працівнику в межах від 1% до 43%. Крім того, як стверджує скаржник, не враховано ті обставини (недоліки в роботі позивача), які вплинули на визначення розміру премії позивача у спірних місяцях 2017р.

Скаржник вважає, що надані до справи Акти є належними письмовими доказами, що фіксували недоліків в роботі позивача.

Як зауважено скаржником, місцевим судом надано неправильно оцінку порядку преміювання на підприємстві відповідача, так відповідно до п.5.1 Положення, нарахування виробничої премії оформлюється наказом по підприємству за погодженням з профспілковим комітетом щомісяця.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду - без змін.

Зокрема, позивачем зазначено, що на підприємстві відповідача затверджено Положення про преміювання працівників та містить чітко визначені підстави для зменшення розміру премії, розміри такого зменшення та порядок оформлення, а тому право відповідача на визначення розміру не є безмежним, а може відбуватися у чітко визначеному порядку та за наявності конкретних обставин.

Також, позивачем зауважено, що у Додатку №5.5.3 Колективного договору чітко визначено показники, за якими може бути зменшено розмір премії та % зниження: від 25 до 100%. Жодних показників до позивача застосовано не було.

Позивачем звернуто увагу, що у запереченнях відповідача на позовну заяву зазначено, що накази №240 від 27.04.2017р. (п.6) та №297 від 31.05.2117р. (п.6) містять додатки №1 щодо осіб, яким було знижено розмір премії. У той час, зазначено, що позивач відсутній у зазначених додатках.

Крім того, як зазначено позивачем, хибним є твердження відповідача, що розмір премії 43% є максимальним, оскільки Положення про преміювання містить не лише підстави для її зменшення, а й підстави та умови її підвищення до 100%.

На думку позивача, не можна вважати обґрунтованими посилання відповідача на Акти, складені його працівниками як на незалежні докази, оскільки останні були складені в односторонньому порядку, без ознайомлення позивача.

У поясненнях на апеляційну скаргу Фонд Державного майна України просить суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.01.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 року у справі № 904/8541/17 колегією суддів у складі: головуючого судді Чус О.В. (доповідач), судді: Кузнецов В.О., Парусніков Ю.Б., розгляд справи призначено у судовому засіданні на 12.02.2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.02.18р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 року у справі № 904/8541/17 відкладено на 28.02.2018.

28.02.18р. оголошено перерву в судовому засіданні до 05.03.2018р.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 05.03.2018 №155/18 у зв'язку з перебуванням у відрядженні судді Паруснікова Ю.Б по справі призначено повторний автоматичний розподіл, за результатами якого, справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Чус О.В. (доповідача)., судді: Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.18р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 року у справі № 904/8541/17 відкладено на 27.03.2018.

27.03.2018 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у якому зазначено про відсутність можливості з'явитися у судове засідання та заперечень щодо розгляду без участі заявника. Колегією суддів вказане клопотання залишено без задоволення.

У судовому засіданні 27.03.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ГПК України (в редакції на час розгляду справи місцевим судом) даний спір підвідомчий господарському суду, у зв'язку з порушенням справи №904/128/17 про банкрутство ПАТ "Криворізька теплоцентраль".

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, яка з 2003 року працює на ПАТ "Криворізька теплоцентраль" на посаді начальника служби охорони праці звернулась до господарського суду з позовом про стягнення заробітної плат у вигляді не нарахованої та невиплаченої премії у сумі 8 501,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Як зазначено позивачем свої посадові обов'язки вона виконувала належним чином не допускала порушень Правил внутрішнього трудового розпорядку, дбайливо ставлюся до мана підприємства, проте згідно розрахункових листків за квітень-липень 2017р. ОСОБА_4 безпідставно зменшено розмір премії.

Так, у квітні місяці премія складала 1%, у травні - 10%, у червні та липні -20 % замість 43%. Загалом позивач вважає, що їй безпідставно не нараховано та не виплачено премію на загальну суму 8 501,19 грн.

За твердженням позивача, відповідно до штатного розкладу та п. 1.4. Положення про преміювання працівників (далі - Положення) (Додаток 5.5. до Колективного договору), ОСОБА_4, як керівнику служби, розмір премії встановлено на рівні 43% на посадовий оклад з урахуванням доплат і надбавок у разі наявності умов преміювання, передбачених п. 1.3. Положення.

Відповідно до п. 5.1 Положення, нарахування виробничої премії оформлюється наказом по підприємству за погодженням з профспілковим комітетом щомісяця.

Крім того, позивач посилається ч.2 ст.2 Закону України від 24 березня 1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці", якою передбачено, що додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Премія на підприємстві відповідача є виробничою не є заходом заохочення, а належить до додаткової заробітної плати. Мінпраці у своєму листі від 23.09.2008р. № 6і8/13/84-08 вказує, що положенням про преміювання мають визначатися виробничі упущення та інші порушення, за які працівники позбавляються премії повністю чи частково. Тобто, премію виплачують за виконання показників та умов преміювання в конкретному місяці, які передбачені у п. 1.3. Положення.

З огляду на викладене, позивач вважає, що їй безпідставно та в супереч вимогам діючого законодавства, Колективного договору та Положення до нього було зменшено розмір премії, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідачем свою правову позицію обґрунтовано п.8 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 24.12.1999р., відповідно до якого працівникам може бути зменшено розмір премії лише у випадках передбачених Положенням про преміювання.

Посилаючись на норми чинного законодавства (ст.97 КЗпП України, ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.5,7 Закону України «Про колективні договори та угоди»), п.1.4 Положення про преміювання працівників, відповідач стверджує, що власник підприємства на свій розсуд, але в межах вимог чинного законодавства, виходячи при цьому з фінансової можливості підприємства, може визначити розмір, зокрема, премій.

Відповідачем заперечено жодні порушення щодо визначення позивачу розміру премії у спірних місяцях 2017р., адже відповідно до умов Колективного договору відповідач може визначати її розмір по кожному окремому працівнику в діапазоні від 1% до 43%. За твердженням відповідача, відсутнє зменшення розміру премії Позивачу, а фактично було визначено розмір премії, виходячи з недоліків у роботі позивача.

За доводами відповідача підставами, які вплинули на визначення розміру премії позивачу у спірних місяцях є накази по підприємству відповідача: № 240 від 27.04.2017р.; №297 від 31.05.2017р.; № 345 від 27.06.2017р.; № 395 від 31.07.2017р., якими були у тому числі, встановлені премії працівникам підприємства у спірних місяцях. Накази № 240 від 27.04.2017р. (п.6) та № 297 від 31.05.2017р. (п.6) містять додатки № 1 щодо осіб, яким було знижено розмір премії. У вказаних додатках прізвище позивача не зазначено, оскільки генеральним директором відсотки премії, встановлені керівником структурного підрозділу, не коригувалися.

Відповідачем звернуто увагу, що порушення з боку позивача у спірні місяці 2017р. було зафіксовано у доданих до справи наступних документах (а.с.57-64): Акт фіксації відмови виконання розпоряджень від 04.04.2017р.); письмове зауваження від 18.05.2017р. заступника генерального директора з питань охорони праці Буркаленко Л.Г. на листі "Про комерційні пропозиції", який складено позивачем; Акт фіксації відмови виконання розпоряджень від 14.06.2017р.; недоліки при підготовці наказу "Про обмеження в роботі", який мав би вийти під номером 359 від 06.07.2017р.

Відповідно до ст. 97 Кодексу Законів про праця України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Як зазначено у пунктах 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", оскільки відповідно до ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження й розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі, а у випадку, коли його не укладено, - власником або уповноваженим ним органом за погодженням із профспілковим органом, що представляє інтереси більшості працівників, або, за його відсутності, - з іншим органом, уповноваженим на представництво трудовим колективом, з урахуванням загальних положень законодавства про оплату праці, суд у разі вирішення спорів з цих питань має з'ясовувати, чи були і як саме вони врегульовані у зазначеному порядку та чи було при цьому додержано норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною й галузевою (регіональною) угодами. При їх недодержанні застосовуються відповідно норми і гарантії, передбачені законодавством, генеральною, галузевою (регіональною) угодами.

Так, ПАТ "Криворізька теплоцентраль" Додатком 5.5. до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників на 2016-2018 роки затверджено Положення про преміювання працівників.

Відповідно до штатного розкладу та п. 1.4. зазначеного Положення ОСОБА_4, як керівнику служби, розмір премії встановлено на рівні 43% на посадовий оклад з урахуванням доплат і надбавок у разі наявності умов преміювання, передбачених п. 1.3. Положення.

Розділом 3 Положення встановлено перелік-факторів, які підвищують розмір премії.

Розділом 4 Положення визначено перелік недоліків у роботі, за наявності яких розмір премії знижується або премія не виплачується. Зокрема перелік виробничих упущень, за які може бути знижена виробнича премія керівника відображений у Додатку № 5.5.3. Колективного договору.

Отже, саме у Додатку № 5.5.3 чітко визначено показники, за якими може бути зменшено розмір премії та % зниження: від 25 до 100% .

Таким чином, розмір виробничої премії на ПАТ "Криворізька теплоцентраль" за наявності умов преміювання (п. 1.3. Положення) та відсутності виробничих недоліків (Додаток № 5.5.3.) встановлюється на рівні 43 %.

Відповідно до п. 5.1 Положення, нарахування виробничої премії оформлюється наказом по підприємству за погодженням з профспілковим комітетом щомісяця.

За висновком Господарського суду, з чим погоджується колегія суддів, відповідачем порушено п. 5.1 Положення та додаток 5.5.3 до Положення, в якому чітко визначено, що нарахування виробничої премії оформлюється наказом по підприємству за погодженням з профспілковим комітетом щомісяця та визначення показників, за якими може бути зменшено розмір премії та % зниження.

Водночас, саме у Додатку № 5.5,3 чітко визначено показники, за якими може бути зменшено розмір премії та % зниження; від 25 до 100%, але жодних показників, до позивача застосовано не було.

Крім того, Положення про преміювання чітко встановлює порядок зниження розміру премії або позбавлення її повністю, що оформлюється наказом по підприємству за той період, в якому було допущено порушення, із зазначенням причини згідно з переліком упущень (п. 5.1. Положення). Перелік упущень передбачено V Додатку № 5.5.3. Колективного договору.

Як встановлено господарським судом та з чим погоджується апеляційний суд, в пунктах 6 наказів № 240 від 27.04.2017р. та № 297 від 31.05.2017р. йдеться про зниження премії працівникам, згідно додатків № 1 до цих наказів, але у вказаних додатках, прізвище позивача не зазначено, оскільки, як зазначалося вище, генеральним директором відсотки премії, встановлені керівником структурного підрозділу, не коригувалися. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було надано лише відомості про визначення розміру виробничої премії, що суперечить п. 5.1 Положення про преміювання працівників.

Отже, колегія суддів поділяє висновки господарського суду щодо порушення відповідачем п.5.1 Положення та додаток 5.5.3 до Положення, в якому чітко визначено, що нарахування виробничої премії оформлюється наказом по підприємству за погодженням з профспілковим комітетом щомісяця та визначення показників, за якими може бути зменшено розмір премії та % зниження.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Акти та інші докази, надані суду відповідачем у якості підтвердження існування недоліків у роботі позивача, не є належними доказами по справі та суперечать вимогам ст. 147 КЗпП України.

Господарським судом вірно встановлено, що при розрахунку розміру невиплаченої премії за квітень - липень 2017 року, позивачем включено до суми 8 051,19 грн. суму нарахованої та виплаченої премії у розмірі 3 161,57 грн., у зв'язку з чим в цій частині позовних вимог провадження припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України

Враховуючи вищенаведене, господарський суд прийшов до висновку, що відповідачем дійсно були порушені вимоги діючого законодавства України, колективного договору, положення про преміювання працівників до колективного договору та додатків до положення про преміювання працівників.

Позивачем до апеляційного суду подано заяву про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1500,00 грн., яка обґрунтована укладанням ОСОБА_4 договору про надання правової допомоги від 02.01.2018р., за яким адвокат Клімовська О.В. вчиняла дії пов'язані з розглядом даної справи, з зазначенням розрахунку витрат за договором. До вказаної заяви додано договір про надання правової допомоги від 02.01.2018р., копія квитанції від 01.03.2018р. (а.с. 226-230).

Як встановлено п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки, відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 1500 грн. підлягають стягненню з ПАТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ".

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 року у справі №904/8541/17 - залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на користь ОСОБА_4 витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 1500 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30.03.2018р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко