ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2018 р. Справа № 914/1870/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Мирутенко О.Л.

секретар судового засідання: Шкребій А.В.

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Проектно-будівельне об'єднання "Львівміськбуд" (надалі ЗАТ «ПБО «Львівміськбуд»), б/н від 11.12.2017 (вх. № ЛАГС 01-05/156/18 від 09.01.2018)

на рішення господарського суду Львівської області від 27.11.2017, суддя Фартушок Т.Б.,

у справі № 914/1870/17

за позовом: ЗАТ «ПБО «Львівміськбуд», м. Львів

до відповідача-1: Державного реєстратора Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Державного реєстратора Шубеляка Ігоря Ярославовича, с. Лапаївка, Пустомитівський район, Львівська область

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Агат-Комплекс" (надалі ТзОВ "Агат-Комплекс"), м. Львів

до відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю "Золочівський асфальтобетонний завод" (надалі ТзОВ "Золочівський асфальтобетонний завод"), м. Львів,

до відповідача-4: товариства з обмеженою відповідальністю "Дукат ЛВ" (надалі ТзОВ "Дукат ЛВ"), м. Львів

за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача: Обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", м. Львів,

за участі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача: фізичної особи-підприємця Лаби Петра Івановича (надалі ФОП Лаба П.І.), м. Львів

про скасування запису про реєстрацію права власності

за участю учасників справи:

від позивача: Шимчишин І.С. - в.о генерального директора

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

від відповідача-4: Цімко П.О. - представник (довіреність б/н від 04.10.2017р.)

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

Відповідно до п.9 Перехідних положень ГПК України в редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017 ЗАТ "ПБО "Львівміськбуд" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до державного реєстратора Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Шубеляка Ігоря Ярославовича, ТзОВ "Агат-Комплекс", ТзОВ "Золочівський асфальтобетонний завод", ТзОВ "Дукат ЛВ", за участю третіх осіб, ОКП "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", ФОП Лаби Петра Івановича про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 101, щодо реєстрації за ТзОВ "Дукат ЛВ" господарської споруди під літ.ХI-1 площею 44,2кв.м, до складу якої входять підпірна стінка площею 194,5кв.м, заїзд площею 36кв.м, асфальтобетонна площадка площею 192кв.м, під'їзна колія №8 110м.п., під'їзна колія №9 110м.п.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.11.2017 у справі № 914/1870/17 в позові відмовлено повністю.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд встановив, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності будь-якого речового права на земельну ділянку по вул. Зелена, 238 у м. Львові, як і не подано доказів, які б дали змогу ідентифікувати земельну ділянку, про наявність прав на яку він вказує, відтак суд дійшов висновку, що даний факт позивачем не обґрунтовано та не доведено, відповідно не доведено порушення його прав, як користувача земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Зелена, 238, державною реєстрацією права власності на спірне нерухоме майно.

Не погоджуючись з даним рішенням, ЗАТ «ПБО «Львівміськбуд» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не взято до уваги того, що ОКП БТІ та ЕО на підставі довідки від 17.12.2013 № 6291 зареєстровало за ТзОВ «Агат-Комплекс» право власності на неіснуючий об»єкт та ще й на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні у позивача.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів додаткові пояснення (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/1469/18 від 27.02.2018).

Відповідачі -1, 2 та 3явку уповноважених представників в судові засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача-4 в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/876/18 від 02.02.2018), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи явку уповноважених представників в судові засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.10.1985 №599 надано Домобудівельному комбінату (правонаступником якого є ЗАТ "ПБО "Львівміськбуд") земельну ділянку по вул. Зелена, 238 у м. Львові (а.с. 38-40).

Згідно довідки Управління Держкомзему у м. Львові від 25.03.2010 №40/01-15/1366 про правовий статус земельної ділянки, земельна ділянка по вул. Зелена, 238 у м. Львові знаходиться в користуванні ЗАТ ПБО "Львівміськбуд" (а.с. 41 том І).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91189781 від 05.07.2017, державним реєстратором Лапаївської сільської ради прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) згідно з яким за ТзОВ "Агат-Комплекс" зареєстровано право власності на господарську споруду під літ.ХI-1 площею 44,2кв.м, до складу якої входять підпірна стінка площею 194,5кв.м, заїзд площею 36кв.м, асфальтобетонна площадка площею 192кв.м, під'їзна колія №8 , №9 110м.п., (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101) (а.с. 55-56 том І).

Дана реєстрація відбулась на підставі довідки ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 17.12.2013 №6291, яка видана на підставі інвентаризаційних даних (а.с. 42 том І).

Позивач зазначає, що згідно вказаної довідки споруду збудовано у 1972р., проте, враховуючи, що ТзОВ "Агат-Комплекс" створений лише у 2000, тобто останній не будував спірний об'єкт, не купував та не набував на підставі інших правочинів право власності на даний об'єкт.

Згодом спірний об'єкт ТзОВ "Агат-Комплекс" 12.07.2017 відчужено ТзОВ "Золочівський асфальтобетонний завод" (а.с. 115-116 том І).

В свою чергу ТзОВ "Золочівський асфальтобетонний завод" 20.07.2017 відчужив спірний об'єкт ТзОВ "Дукат ЛВ" (а.с. 147-148 том І).

15.08.2017 позивач звернувся листом №01/57 до ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про надання інформації щодо господарської споруди під літ.ХI-1 площею 44,2кв.м, яка належить ТзОВ "Агат-Комплекс" (а.с. 43 том І).

У відповідь на даний лист позивача ОКП "БТІ та ЕО" листом №3211 від 16.08.2017 повідомило, що в матеріалах інвентаризаційних та реєстраційних справ відсутня інформація про спірний об'єкт та видачу довідки від 17.12.2013 №6291 (а.с. 44 том І).

Позивач також зазначає, що впродовж 2014-2017 років відносно нього розглядалась справа про банкрутство, в межах якої проведена суцільна інвентаризація, матеріалами якої не підтверджується наявність на території позивача спірного об'єкта (а.с. 45-47 том І).

Окрім того, позивач стверджує, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2002 ним було відчужено асфальтну установку "Тельтомат", яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 238, тобто саме на тому місці, де, нібито, розташований спірний об'єкт, що підтверджується актом прийому-передачі та схемою розташування асфальтної установки, доданих до договору купівлі-продажу (а.с. 48-54 том І).

Відтак позивач вважає, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про право власності на спірне майно, якого фактично не існує, відповідно запис про реєстрацію права власності на вищеназваний об'єкт нерухомого майна є безпідставним та неправомірним.

Дані обставини стали підставою позивача для звернення до суду.

В свою чергу державний реєстратор (відповідач-1) у письмових пояснення зазначив, що позивачем не надано жодного документу, визначеного ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ,які б підтверджували право власності або його реєстрацію на спірний об'єкт та не надано жодного оригіналу з документів, визначених законодавством. Згідно з ст.22 Закону, відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник; в обов'язки державного реєстратора не входить перевірка достовірності даних, наданих заявником, віднесення об'єктів нерухомого майна до того чи іншого виду чи вихід на місце і обстеження майна в натурі. Законодавець передбачає залишати у реєстраційні справі заяву та квитанцію про сплату адміністративного збору; оригінали та інші необхідні для реєстрації документи повертаються заявнику. Станом на 24.11.2017 відповідач-1 не має можливості увійти у Державний реєстр чи отримати будь-які відомості з нього, оскільки наказом Міністерства юстиції України від 09.08.2017 №2524/5 йому тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Надані заявником документи відповідали вимогам, встановленим законодавством (а.с. 158-159 том І, а.с. 3-4 том ІІ).

ТзОВ "Агат-Комплекс" (відповідач-2) проти позову заперечило, зазначивши, що позивач не наводить у позовній заяві доводів, яке саме його право порушене і яким чином задоволення його позовної вимоги приведе до відновлення порушеного права. Позивачем не надано жодного доказу (правовстановлюючого документу) на підтвердження наявності будь-якого права на земельну ділянку (а.с. 185-187 том І).

ТзОВ "Золочівський асфальтобетонний завод" (відповідач 3) також заперечило проти заявленого позову, зазначивши, що позовна заява не містить вимог до нього і в самій заяві не вказано, яке саме право позивача було порушене відповідачем-3 (а.с. 229 том І).

ТзОВ "Дукат ЛВ" (відповідач-4) також проти позову заперечує, вважає що ним законно набуто право власності на спірний об'єкт. В свою чергу позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності у нього речових прав на будь-яку земельну ділянку по вул. Зелена, 238 у м. Львові, як і не надає доказів, які б дали змогу ідентифікувати земельну ділянку про наявність прав на яку він вказує, а також з'ясувати чи має така ділянка відношення до спірної господарської споруди, чи накладається на неї. Окрім того, відповідач-4 зазначає, що обґрунтування позову стосується правомірності набуття права власності відповідачем-2, проте позивач оскаржує запис про реєстрацію права власності за відповідачем-4, при цьому не оспорюючи набуття права власності відповідача-4 (а.с. 160-162 том І).

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частиною 5 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Скасування державної реєстрації на підставі рішення суду передбачено ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1141.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до вимог ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Як зазначалося вище, за ТзОВ "Агат-Комплекс" зареєстроване право власності на спірний об'єкт (господарська споруда під літ. ХI-1 площею 44,2кв.м. до складу якої входять підпірна стінка, заїзд, асфальтобетонна площадка, під'їзна залізнична колія №8, №9", адреса: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, буд.238) реєстраційний номер 101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91189781 від 05.07.2017 (а.с. 55 том І).

Зі змісту даного витягу вбачається, що номер запису про право власності 21231622, зареєстровано 03.07.2017 державним реєстратором Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Шубеляком Ігорем Ярославовичем; підставою виникнення права власності є довідка, серія та номер 6291, видана 17.12.2013, видавник Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки"; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 22.05.2017, видавник ФОП Лаба П.І.; підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №35987928 від 05.07.2017.

Для з'ясування дійсних обставин справи, ухвалою Львівського господарського суду від 26.09.2017 було витребувано для огляду матеріали інвентаризаційної справи щодо спірного об'єкта (а.с. 64-67 том І).

11.10.2017 Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради листом №2902-1094 надано оригінал реєстраційної справи №101, на підставі яких здійснювалась реєстрація споруди за адресою м. Львів, вул. Зелена, 238 (копія якої знаходиться в матеріалах справи арк. 95-155 том І). Одночасно повідомлено, що станом на 09.10.2017 документи реєстраційної справи, на підставі яких 05.07.2017 здійснювалась реєстрація спірної споруди, не надходили до Управління.

Оглянувши матеріали реєстраційної справи, судом встановлено, що 12.07.2017 за №36112322 приватним нотаріусом Дякович М.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на господарську будівлю, що розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 238, за ТзОВ "Золочівський асфальботенний завод" (а.с. 119 том І).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.07.2017р., індексний №91820373, за номером запису про право власності 21358555 за ТзОВ "Золочівський асфальтобетонний завод" зареєстровано право власності на господарську споруду за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 238, загальною площею 44,2; опис об'єкта нерухомого майна: господарська споруда під літ. ХI-1 площею 44,2кв.м. до складу якої входять підпірна стінка, заїзд, асфальтобетонна площадка, під'їзна залізнична колія №8, №9 (а.с. 120-121 том І).

20.07.2017р. за №36231920 приватним нотаріусом Дякович М.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на господарську будівлю, що розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 238, за ТзОВ "Дукат ЛВ" (а.с. 151 том І).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.07.2017р., індексний №92436199, за номером запису про право власності 21480951 за ТзОВ "Дукат ЛВ" зареєстровано право власності на споруду, господарську споруду за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 238, загальною площею 44,2; опис об'єкта нерухомого майна: господарська споруда під літ. ХI-1 площею 44,2кв.м. до складу якої входять підпірна стінка, заїзд, асфальтобетонна площадка, під'їзна залізнична колія №8, №9 (а.с. 152-153 том І).

Предметом даного спору є скасування запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер 101 щодо реєстрації за ТзОВ «Дукат ЛВ» даної господарської споруди.

Натомість такі записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч.1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Підстави ж для державної реєстрації прав власності наведені в ст.27 вказаного закону.

З аналізу матеріалів інвентаризаційної справи щодо спірного об'єкта вбачається, що запис в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 101, щодо реєстрації за ТзОВ «Дукат ЛВ» права власності внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав.

Проте, позивачем не ставляться вимоги щодо дій державного реєстратора про реєстрацію такого права, як і не ставиться вимоги щодо скасування самого рішення про державну реєстрацію.

Позовні вимоги позивача зводяться, зокрема до того, що відомості щодо реєстрації права власності на спірний об'єкт внесені на підставі фіктивних документів, оскільки самого об'єкту, як такого не існує.

Пунктом 2 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

В матеріалах справи відсутні докази щодо встановлення фактів фіктивності тих документів, які були подані державному реєстратору для здійснення державної реєстрації права власності.

Щодо наявних в матеріалах справи документів, то колегія суддів вважає, що вони є взаємно суперечливі про фактичне існування спірного об'єкту.

Так, зі змісту довідки ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 17.12.2013 №6291 вбачається, що така видана ТзОВ "Агат-Комплекс" про те, що згідно інвентаризаційних даних ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" станом на 29.12.2012 за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 238 розташована господарська споруда під літ. ХI-1 площею 44,2кв.м, до складу якої входять підпірна стінка площею 194,5кв.м, заїзд площею 36кв.м, асфальтобетонна площадка площею 192кв.м, під'їзна залізнична колія №8 110м.п., під'їзна залізнична колія №9 110м.п.; дані господарські споруди побудовано 1972 року (копія а.с. 42 том І).

Відповідно до копії технічного паспорта на під'їздну колію №8 та №9 з допоміжними спорудами (оригінал не представлено), складеного 22.05.2017 ФОП Лаба П.І., паспорт складено щодо наступного майна: під'їзна залізнична колія №8 110м.п.; під'їзна залізнична колія №9 110м.п.; заїзд 36кв.м; асфальтобетонна площадка 192,5кв.м; підпірна стінка 194,5кв.м; у всіх випадках зазначено рік побудови - 1972р. (а.с. 52-54 том І).

Проте, згідно відповіді ОКП "БТІ та ЕО" від 16.08.2017 №3211 на лист позивача від 15.08.2017 №01/57, в матеріалах інвентаризаційних та реєстраційних справ відсутня інформація про спірний об'єкт та видачу довідки від 17.12.2013 №6291.

Зі змісту листа № 4011 ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 25.10.2017, наданого на вимогу суду, щодо надання матеріалів інвентаризаційних справ щодо об'єктів нерухомого майна - спірної господарської споруди, вбачається, що адресат не може надати такі матеріали, оскільки інвентаризаційні справи на об'єкти нерухомості з такими технічними характеристиками у відділі технічної та юридичної інформації не обліковуються. Технічна інвентаризація вищезгаданих об'єктів нерухомості могла проводитись іншими суб'єктами господарювання, які пройшли професійну атестацією (183 том І).

Поряд з цим, з приводу покликання позивача на відчуження асфальтної установки "Тельтомат", яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 238 і, згідно його доводів, саме на тому місці, де ніби то розташований спірний об'єкт, суд зазначає, що договір купівлі-продажу від 01.07.2002, згідно якого АТ ПБО "Львівміськбуд" зобов'язується передати у власність ТзОВ "Західресурс" вказану асфальтну установку, як і складений на підставі нього 10.02.2003 акт приймання-передачі, не підтверджують розташування такої саме на місці спірного об'єкту, у них лише зазначена адреса місця розташування установки - м. Львів, вул. Зелена, 238 (а.с. 48-50 том І).

Крім того, наведене не підтверджується і додатковою угодою №1 від 11.12.2002 до договору від 01.07.2002р., в тому числі схемою (навіть в порівнянні з даними технічного паспорта), оскільки позивачем не доведено, що схематичний план земельної ділянки (дані технічного паспорта) та схема на звороті додаткової угоди від 11.12.2002 стосуються однієї і тієї ж земельної ділянки, як і не обґрунтовано, що схематичний план земельної ділянки та схема угоди можуть доводити такі твердження. Згідно доводів самого позивача (в тому числі зазначених у позовній заяві), асфальтна установка "Тельтомат" є рухомим майном (а.с. 51-54 том І).

В свою чергу ТзОВ «Дукат ЛВ» стверджує про безпідставність посилання позивача на матеріали інвентаризації 2015 року в ході проведення процедури банкрутства, як на доказ відсутності спірного об'єкта на земельній ділянці м. Львів, вул. Зелена, 238, оскільки вказані документи підтверджують виключно відсутність реєстрації на спірний об'єкт за позивачем, який не є його власністю.

Тобто, представлені позивачем матеріали повної суцільної інвентаризації (а.с. 45-47 том І), не можуть підтверджувати чи спростовувати наявність або відсутність спірного об'єкту, оскільки така перевірка проводилась щодо нерухомого майна ЗАТ ПБО "Львівміськбуд", а спірне майно - господарська будівля - не є власністю позивача.

З приводу порушеного права позивача суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, позивач зазначає себе власником та користувачем земельної ділянки за адресою: м. Львів. вул. Зелена, 238 та просить захистити його право володільця земельною ділянкою.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок; винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рішення Виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 21.10.1985р. №599, вирішено клопотання Домобудівельного комбінату Головльвівбуду задовільнити та для розширення будівництва виробничих цехів комбінату, крім прирізки площі 1,68га по вул.Зеленій, додатково відвести площу земельних ділянок 2,72га. До Рішення від 21.10.1985р. №599 додано викопіровку з генплану м. Львова, з якої вбачається, що означені ділянки знаходяться впритул до перехрестя вулиць Зелена та Луганська.

Відповідно до довідки Управління Держкомзему у м. Львові від 25.03.2010р. №40/01-15/1366 про правовий статус земельної ділянки, земельна ділянка по вул. Зелена, 238 у м. Львові площею 12,1102 знаходиться у користуванні ЗАТ "ПБО Львівміськбуд" (ДБК-1) (згідно списку землекористувачів і землевласників Галицького району м.Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.1998р. №51 "Про інвентаризація земель м.Львова", державний акт на право власності на земельну ділянку ПП "Галицькі страви" для будівництва та обслуговування АЗС (зареєстрований за №02:05:438:01996 від 28.09.2005р. в книзі записів 02-6), ухвали Львівської міської ради від 12.02.2004р. №1062, від 16.12.2004р. №1983, від 16.03.2006р. №№3570, 3573, від 07.06.2007р. №917, від 16.02.2009р. №2419 щодо вилучення частин земельних ділянок).

Проте, зазначені документи не є документами, що посвідчують право на земельну ділянку.

Щодо доводів позивача про те, що рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.10.1985р. №599 надано позивачу (на той час Домобудівельний комбінат, правонаступником якого є позивач) земельну ділянку по вул. Зелена, 238 у м. Львові, суд зазначає наступне.

Надана позивачем копія плану земельної ділянки, яка розташована по вул. Зелена, 238 не є правовстановлюючим документом, який міг би підтвердити знаходження такої в користуванні позивача чи інші права позивача щодо даної земельної ділянки. При цьому суд бере до уваги, що згідно представленого плану, площа ділянки складає 9,9100га і відрізняється від площі ділянки, зазначеної в інших представлених позивачем документах.

Беручи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності будь-якого речового права на земельну ділянку по вул. Зелена, 238 у м. Львові, як і не подано доказів, які б дали змогу ідентифікувати земельну ділянку, про наявність прав на яку він вказує. Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість та не доведеність позивачем свого порушеного права, як користувача земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Зелена, 238, записом про державну реєстрацією права власності на спірне нерухоме майно.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про відмову у задоволені позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

В свою чергу відповідачами належними та допустимими доказами підтверджено свої доводи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 269, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 27.11.2017 у справі № 914/1870/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбачені ст.288 ГПК України.

4. Справу повернути до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.І. Матущак

О.Л. Мирутенко