ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2018р. Справа №914/147/18

місто Львів

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод біофізичних приладів",
до відповідача:ОСОБА_1,
предмет спору: стягнення 161'456,95 грн.
СуддяРим Т.Я.
Секретар судового засіданняКушта А.М.
Представники:
позивача:Майорчак О.Р. - довіреність №2 від 06.03.2018,
відповідача:не з'явився.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод біофізичних приладів" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 161'456,95 грн. Ухвалою від 29.01.2018 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. У зв'язку з усуненням позивачем виявлених недоліків, ухвалою суду від 08.02.2018 провадження у справі було відкрито, розгляд справи по суті призначено на 07.03.2018. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2015 не сплатив в повному обсязі орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 124'673,66 грн. За порушення виконання грошових зобов'язань відповідачу нараховано 33'033,39 грн. пені та 3% річних в розмірі 3'749,90 грн. В судовому засіданні 21.03.2018 позивач подав заяву про залишення без розгляду позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 33'033,39 грн.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, причин неприбуття в судові засідання не повідомляв, хоч ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.02.2018 належним чином повідомлявся (10.02.2018) про відкриття провадження у справі, час та місце судового засідання, а ухвалою суду від 12.03.2018 - про судове засідання 21.03.2018, про що свідчать повідомлення про вручення поштової кореспонденції, долучені до матеріалів справи. Ухвалою суду від 08.02.2018 відповідачу встановлено строк у 15 (п'ятнадцять) календарних днів з моменту отримання ухвали суду для подання відзиву на позов. Станом на 21.03.2018 до суду не надходив відзив відповідача на позов, рівно ж як і будь-які інші пояснення чи докази.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на вищезазначене, а також відсутність підстав, передбачених статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Обставини справи.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Львівський завод біофізичних приладів" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди нежитлового приміщення від 01.12.2015 (надалі - Договір) (а.с. 28-33). Відповідно до пункту 1.1 Договору орендодавець (позивач) зобов'язується передати за оплату орендареві (відповідач) у строкове користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове користування нежитлові приміщення, які розміщені в будівлі інженерно-лабораторного корпусу літ. "Л-5", позначені у технічному паспорті, виданому Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" під літерами "128" - "161", загальною площею 655,2 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - Приміщення), та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Сторони 02.12.2015 уклали Додаткову угоду до Договору (а.с.34), збільшивши площу орендованих приміщень до 705,6 м2 та, відповідно, збільшивши розмір щомісячної орендної плати до 14'112,00 грн. та плату за фактичне споживання комунальних послуг. На виконання умов Договору 02.12.2015 сторонами у справі було підписано Акт приймання-передачі приміщення загальною площею 705,6 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 35).

Сторони у справі 01.04.2016 уклали Додаткову угоду №2 (а.с. 36) до Договору, збільшивши площу орендованих приміщень до 763,2 м2, та, відповідно, збільшивши розмір щомісячної орендної плати до 15'264,00 грн. На виконання Додаткової угоди №2 сторонами було підписано Акт приймання-передачі приміщення від 01.04.2016 загальною площею 763,2 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 38).

За користування приміщенням, у відповідача виник обов'язок зі сплати 545'945,27 грн. орендної плати, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000709 від 31.12.2015 на суму 44'297,98 грн. (а.с. 41); №ОУ-0000020 від 31.01.2016 на суму 48'853,30 грн. (а.с. 42); №ОУ-0000082 від 29.02.2016 на суму 43'050,96 грн. (а.с. 43); №ОУ-0000140 від 31.03.2016 на суму 38'394,90 грн. (а.с. 44); №ОУ-0000186 від 30.04.2016 на суму 28'900,91 грн. (а.с. 45); №ОУ-0000272 від 31.05.2016 на суму 28'618,00 грн. (а.с. 46); №ОУ-0000349 від 30.06.2016 на суму 28'502,21 грн. (а.с. 47); №ОУ-0000394 від 31.07.2016 на суму 29'999,58 грн. (а.с. 48); №ОУ-0000457 від 31.08.2016 на суму 28'977,64 грн. (а.с. 49); №ОУ-0000528 від 30.09.2016 на суму 26'929,07 грн. (а.с. 50); №ОУ-0000584 від 31.10.2016 на суму 39'724,61 грн. (а.с. 51); №ОУ-0000648 від 30.11.2016 на суму 46'360,45 грн. (а.с. 52); №ОУ-0000712 від 31.12.2016 на суму 52'783,67 грн. (а.с. 53); №ОУ-0000020 від 31.01.2017 на суму 60'551,99 грн. (а.с. 54).

Свій обов'язок відповідач виконав частково, зокрема, сплатив позивачу 405'167,61 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 22.01.2018 (а.с. 134) та відповідними платіжними дорученнями: №N1АА852558 від 12.01.2016 на суму 13'431,60 грн. (а.с. 55); №1 від 08.02.2016 на суму 14'000,00 грн. (а.с. 56); №N194F56313 від 29.02.2016 на суму 5'000,00 грн. (а.с. 57); №N0W5859734 від 02.03.2016 на суму 2'460,00 грн. (а.с. 58); №10880826 від 11.03.2016 на суму 5'000,00 грн. (а.с. 59); №11599879 від 15.03.2016 на суму 1'500,00 грн. (а.с. 60); №N14SA39874 від 21.03.2016 на суму 1'900,00 грн. (а.с. 61); №N0W5837784 від 25.03.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 62); №662152 від 29.03.2016 на суму 2'000,00 грн. (а.с. 63); №15063164 від 04.04.2016 на суму 2'000,00 грн. (а.с. 64); №10007502 від 04.04.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 65); №10008614 від 11.04.2016 на суму 6'000,00 грн. (а.с. 66); №10009028 від 18.04.2016 на суму 6'000,00 грн. (а.с. 67); №10017052 від 20.04.2016 на суму 5'808,00 грн. (а.с. 68); №20939691 від 06.05.2016 на суму 2'500,00 грн. (а.с. 69); №10003536 від 06.05.2016 на суму 6'500,00 грн. (а.с. 70); №N0W5860294 від 11.05.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 71); №10002603 від 13.05.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 72); №10011509 від 17.05.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 73); №4437 від 23.05.2016 на суму 4'011,00 грн. (а.с. 74); №23828222 від 26.05.2016 на суму 2'000,00 грн. (а.с. 75); №429 від 31.05.2016 на суму 5'015,00 грн. (а.с. 76); №136 від 01.06.2016 на суму 4'011,00 грн. (а.с. 77); №26999587 від 10.06.2016 на суму 3'600,00 грн. (а.с. 78); №154665453 від 13.06.2016 на суму 4'400,00 грн. (а.с. 79); №27534498 від 14.06.2016 на суму 7'000,00 грн. (а.с. 80); №28756067 від 22.06.2016 на суму 25'000,00 грн. (а.с. 81); №N0W5848558 від 22.06.2016 на суму 6'000,00 грн. (а.с. 82); №29051929 від 23.06.2016 на суму 5'000,00 грн. (а.с. 83); №N194F60048 від 29.06.2016 на суму 7'000,00 грн. (а.с. 84); №32243824 від 08.07.2016 на суму 2'600,00 грн. (а.с. 85); №N19TB60687 від 08.07.2016 на суму 3'400,00 грн. (а.с. 86); №715482 від 11.07.2016 на суму 4'000,00 грн. (а.с. 87); №4429 від 20.07.2016 на суму 8'000,00 грн. (а.с. 88); №794347 від 26.07.2016 на суму 4'000,00 грн. (а.с. 89); №806289 від 27.07.2016 на суму 2'000,00 грн. (а.с. 90); №36620221 від 01.08.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 91); №10005016 від 01.08.2016 на суму 11'000,00 грн. (а.с. 92); №37062587 від 03.08.2016 на суму 6'000,00 грн. (а.с. 93); №831391 від 03.08.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 94); №899244 від 17.08.2016 на суму 5'000,00 грн. (а.с. 95); №936303 від 23.08.2016 на суму 6'000,00 грн. (а.с. 96); №954645 від 29.08.2016 на суму 10'000,00 грн. (а.с. 97); №10019200 від 31.08.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 98); №42806692 від 01.09.2016 на суму 5'000,00 грн. (а.с. 99); №1008276 від 09.09.2016 на суму 7'000,00 грн. (а.с. 100); №44123332 від 09.09.2016 на суму 2'000,00 грн. (а.с. 101); №1029415 від 14.09.2016 на суму 10'000,00 грн. (а.с. 102); №44936680 від 14.09.2016 на суму 4'000,00 грн. (а.с. 103); №N14SA35148 від 16.09.2016 на суму 9'000,00 грн. (а.с. 104); №4308 від 21.09.2016 на суму 4'965,00 грн. (а.с. 105); №1095105 від 27.09.2016 на суму 10'000,00 грн. (а.с. 106); №1102578 від 29.09.2016 на суму 9'000,00 грн. (а.с. 107); №10003219 від 01.10.2016 на суму 8'500,00 грн. (а.с. 108); №10004598 від 03.10.2016 на суму 3'465,00 грн. (а.с. 109); №N14SA38055 від 10.10.2016 на суму 11'000,00 грн. (а.с. 110); №50031116 від 10.10.2016 на суму 1'000,00 грн. (а.с. 111); №N0RUC46790 від 17.10.2016 на суму 7'000,00 грн. (а.с. 112); №50962612 від 17.10.2016 на суму 1'000,00 грн. (а.с. 113); №6037 від 17.10.2016 на суму 5'010,00 грн. (а.с. 114); №51834685 від 20.10.2016 на суму 2'000,00 грн. (а.с. 115); №N0W5853156 від 10.11.2016 на суму 13'000,00 грн. (а.с. 116); №57063587 від 15.11.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 117); №4860 від 16.11.2016 на суму 4'021,00 грн. (а.с. 118); №4081 від 25.11.2016 на суму 1'365,00 грн. (а.с. 119); №59001008 від 25.11.2016 на суму 5'700,00 грн. (а.с. 120); №1360061 від 25.11.2016 на суму 800,00 грн. (а.с. 121); №4763 від 29.11.2016 на суму 4'070,00 грн. (а.с. 122); №61154645 від 05.12.2016 на суму 1'000,00 грн. (а.с. 123); №113 від 05.12.2016 на суму 3'000,00 грн. (а.с. 124); №5996 від 26.12.2016 на суму 10'000,00 грн. (а.с. 126); №65413917 від 27.12.2016 на суму 2'950,00 грн. (а.с. 127); №4566 від 29.12.2016 на суму 10'000,00 грн. (а.с. 128); №65906177 від 29.12.2016 на суму 2'550,00 грн. (а.с. 129); №5207 від 04.01.2017 на суму 3'235,01 грн. (а.с. 130); №3928 від 05.01.2017 на суму 1'000,00 грн. (а.с. 131); №4761 від 27.01.2017 на суму 1'400,00 грн. (а.с. 132); №N14SA38055 від 06.10.2017 на суму 5'000,00 грн. (а.с. 133).

Таким чином, з представлених суду матеріалів убачається, що заборгованість відповідача становить 140'777,66 грн. Разом з тим, позивач повідомив, що ним помилково не було представлено суду ще два платіжних доручення, які враховано в акті звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2017 (а.с. 39): від 31.12.2015 на суму 13'104,00 грн. та від 06.12.2016 на суму 3'000,00 грн. З огляду на зазначене, розмір заборгованості на момент звернення з позовом до суду становить 124'673,66 грн.

Після подання позовної заяви до суду та після постановлення судом ухвали від 29.01.2018 про залишення позовної заяви без руху, а саме 30.01.2018, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

При ухваленні рішення суд виходив з такого.

Щодо поширення юрисдикції господарського суду на цю справу.

Підставою звернення позивача до суду є невиконання фізичною особою - підприємцем (суб'єктом підприємницької діяльності) господарсько-правового зобов'язання за договором найму (оренди). Тобто між сторонами виник спір, пов'язаний з виконанням правочину у господарській діяльності (господарського договору). Сторонами договору були юридична особа (позивач) та фізична особа - підприємець (відповідач).

Згідно з частиною 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Судом встановлено, що відповідач був позбавлений статусу фізичної особи - підприємця вже після припинення дії договору оренди. Таким чином, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України такий спір належить до юрисдикції господарських судів.

Додатково необхідно зазначити наступне. Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Відповідно до позиції Верховного суду України, висловленої в постанові від 09.08.2017 у справі №915/1056/16 однією з особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення фізичної особи (виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Таким чином, суд вважає за необхідне вирішити цей спір за правилами господарського судочинства.

Щодо суті спору.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 4.3 Договору встановлено, що нарахування орендної плати здійснюється з дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення, але не пізніше 05.12.2015 та перераховується орендарем щомісячно на підставі наданих орендодавцем рахунків до 10 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок орендодавця та згідно з умовою, зазначеною в пункті 4.1 цього Договору.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 3.2.4 Договору відповідач узяв на себе обов'язок своєчасно і у повному обсязі вносити орендну плату за користування приміщенням та інші платежі, передбачені Договором.

Зважаючи на те, що відповідачем не подано до суду жодних доказів сплати заборгованості, суд вважає вимоги позивача про стягнення 124'673,66 грн. заборгованості з орендної плати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з правильністю нарахування 3% річних, а тому до стягнення підлягає 3'749, 90 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення пені, то такі необхідно залишити без розгляду на підставі поданого самим позивачем клопотання.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачу були створені умови для реалізації свого права на захист, якими він не скористався. Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача в частині задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем за розгляд спору сплачено судовий збір у розмірі більшому, ніж передбачено Законом України "Про судовий збір", зайво сплачена сума в розмірі 28,49 грн. підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовільнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, 79035; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод біофізичних приладів" (адреса: вулиця Курмановича, будинок 9, місто Львів, Львівська область, 79040; ідентифікаційний код 00227011) 124'673 (сто двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят три) грн. 66 коп. заборгованості по орендній платі, 3'749 (три тисячі сімсот сорок дев'ять) грн. 90 коп. 3% річних, та 1'926 (одна тисяча дев'ятсот двадцять шість) грн. 35 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Львівський завод біофізичних приладів" судовий збір у розмірі 28 (двадцять вісім) грн. 49 коп.

4. В частині позовних вимог про стягнення пені - залишити позов без розгляду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.03.2018.

Суддя Рим Т.Я.