КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. Справа№ 927/938/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Яковлєва М.Л.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання від 20.03.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Дочірнього підприємства "Аромат"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017, повний текст якого підписаний 06.12.2017,

у справі № 927/938/17 (суддя - Лавриненко Л.М.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко"

до Дочірнього підприємства "Аромат"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачмолоко";

2) Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк"

про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017, у справі № 927/938/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Витребувано у Дочірнього підприємства "Аромат" та повернуто Закритому акціонерному товариству "Бахмачконсервмолоко" нежитлову будівлю артсвердловини (зовнішня мережа водогону), цегляну за літером Я1-1, загальною площею 8,6 кв.м, до складу якої входять артсвердловина за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Аромат" на користь Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко" (арбітражний керуючий-ліквідатор Юдицький Олександр Вікторович) 1 600,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Дочірнє підприємство "Аромат" та Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17 і прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17; ухвалено розглядати апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Дочірнього підприємства "Аромат" в одному апеляційному провадженні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2018 відкладено розгляд справи на 06.03.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про участь ліквідатора ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" у судовому засіданні 06.03.2018 у режимі відеоконференції за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 відкладено розгляд справи на 20.03.2018.

Розглянувши заяву ДП "Аромат" про застосування позовної давності, подану до Київського апеляційного господарського суду 13.02.2018, колегія суддів дійшла висновку про залишення зазначеної заяви без розгляду, оскільки заява про застосування позовної давності може бути подана лише під час розгляду справи в суді першої інстанції (постанова ВСУ від 11.02.2015 № 6-246цс14).

Представник позивача у судовому засіданні 20.03.2018 просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Представники відповідача та третьої особи-2 у судовому засіданні підтримали доводи апеляційних скарг, просили скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17 і прийняти нове, яким в позові відмовити.

Представники третьої особи-1 у судове засідання 20.03.2018 не з'явились, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином. Після обговорення, враховуючи, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є витребування у Дочірнього підприємства "Аромат" та повернення Закритому акціонерному товариству "Бахмачконсервмолоко" нежитлової будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону), до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що комітет кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», як орган конкурсного управління майновими активами боржника, не надавав згоди на укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09.04.2013; у порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий-ліквідатор Мурза А.М. порушив процедуру реалізації майна боржника, що позбавило можливості здійснити його продаж за ринковою ціною на конкурентній (конкурсній) основі, а також не погодив порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна, у зв'язку з чим, рішення комітету кредиторів від 07.12.2012 та від 05.04.2013 про продаж майна без проведення відкритих торгів (аукціону), не відповідають вимогам закону, оскільки не були повноважними та суперечили вимогам цивільного законодавства та законодавства про банкрутство, тому спірне майно: нежитлова будівля артсвердловини (зовнішня мережа водогону) цегляна за літером Я1-1, загальною площею 8,6кв.м, до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб, вибуло з володіння ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» (позивача) не з його волі, іншим шляхом у власність ТОВ «Бахмачмолоко», на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09.04.2013, та на даний час перебуває у незаконному володінні та користуванні відповідача (ДП «Аромат»), яке набуло права власності на спірне майно на підставі купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та № 295 від 18.04.2013, укладеному в свою чергу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачмолоко» і Дочірнім підприємством «Аромат». Оскільки, договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09.04.2013, укладений між ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" в особі ліквідатора Мурзи А.М. та ТОВ "Бахмачмолоко", визнано недійсним в судовому порядку, позивач просить суд витребувати у ДП "Аромат" та повернути ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" вищезазначене спірне майно, на підставі ст. 330, 387, п. 3 ч.1 ст.388, ст.1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції з 18.01.2013, з урахуванням Прикінцевих та Перехідних положень), ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 ГПК України (в редакції станом на дату прийняття рішення) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.04.2015 ліквідатором Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко" призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В., інформація про призначення якого внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, право на звернення до господарського суду арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького О.В. за захистом порушеного права підприємства-банкрута - ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» та його кредиторів з позовом про витребування спірного майна з чужого незаконного володіння, здійснено в межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 ГПК України справи у спорах про право власності або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Оскільки, спірне майно: нежитлова будівля артсвердловини (зовнішня мережа водогону), до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб, яке позивач просить витребувати у Дочірнього підприємства "Аромат" та повернути Закритому акціонерному товариству "Бахмачконсервмолоко", розташоване за адресою: вул. Перемоги, 13, м. Бахмач, Чернігівської області, 16500, дана справа розглядається Господарським судом Чернігівської області за місцезнаходженням спірного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верхового Суду України від 18.11.2015 № 6-1858цс15, від 16.12.2015 № 6-688цс15, від 10.02.2016 № 6-2124цс15.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.12.1993 між Фондом державного майна України (продавець) та організацією орендарів Бахмацького молочно-консервного комбінату, було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено старшим державним нотаріусом Першої Чернігівської нотаріальної контори Пилипенко Н.С. та зареєстровано в реєстрі за №1.8240, відповідно до п. 1 якого продавець продає, а покупець купує майно цілісного майнового комплексу, вартість якого складає 2029931 тис.крб. Акт оцінки вартості цілісного комплексу, оціненого згідно з Методикою оцінки вартості об'єктів приватизації та оренди, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1993 №717, затверджений наказом Фонду державного майна України №69 Ду від 29.10.1993. Цей акт є невід'ємною частиною договору купівлі-продажу.

Пунктом 3 договору купівлі-продажу від 14.12.1993 передбачено, що право власності на майно, що приватизується, переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту прийомки-передачі. До цього часу державне майно знаходиться у покупця на праві повного господарського відання.

Продавець, відповідно до п.п. 4, 4.1, 4.2 договору купівлі-продажу від 14.12.1993, зобов'язаний протягом 10 календарних днів після сплати покупцем повної суми вартості цілісного майнового комплексу, передати матеріальні цінності згідно з п.1. Прийом та передача матеріальних цінностей оформляється двостороннім актом прийомки-передачі після повної сплати визначеної вартості об'єкту приватизації. Видати покупцеві свідоцтво про власність.

Згідно із п. 6 договору купівлі-продажу від 14.12.1993 після підписання акту прийому-передачі покупець стає правонаступником прав і обов'язків придбаного цілісного майнового комплексу.

У Переліку нерухомого майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Бахмацький молочноконсервний комбінат», зазначено, що згідно з вказаним Переліком надається ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», як правонаступнику орендного підприємства «Бахмацький молочноконсервний комбінат»; згідно з договором купівлі-продажу від 21.12.1993 № КП-243, який зареєстровано у Чернігівській державній нотаріальній конторі 14.12.1993 за № 18240 продавець: «Фонд державного майна України» передав покупцю: «Орендне підприємство «Бахмацький молочноконсервний комбінат» зазначені у переліку об'єкти нерухомості, в тому числі спірне майно: нежитлову будівля артсвердловини (зовнішня мережа водогону), до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб.

В подальшому, 30.06.1994 Фондом державного майна України було видано організації орендарів Бахмацького молочно-консервного комбінату Свідоцтво про власність П-307 на майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства Бахмацький молочноконсервний комбінат, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого у Чернігівській державній нотаріальній конторі 14.12.1993 за № 18240, а також акту прийому-передачі від 30.06.1994 між покупцем і Фондом державного майна України згідно з Законом України «Про приватизацію майна державних підприємств». Свідоцтво підтверджує, що покупець є власником вищезгаданого майна цілісного майнового комплексу.

Із технічного паспорту на виробничий будинок Будівля артсвердловини (зовнішня мережа водогону) №13, вул. Перемоги, м. Бахмач, вбачається, за даною адресою знаходиться нежитлове приміщення загальною площею 8,6 кв.м., будівля артсвердловини (зовнішня мережа водогону), цегляна, позначена в технічному паспорті під літ. «Я1-1», до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1773339, вбачається, що 29.03.2013 було зареєстровано право власності на будівлю артсвердловини (зовнішня мережа водогону) №13, вул. Перемоги, м. Бахмач за реєстраційним номером 3 за ЗАТ «Бахмачконсервмолоко».

У судовому засіданні було здійснено огляд реєстраційної справи №3 будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону), яка знаходиться за адресою: вул, Перемоги, 13, м. Бахмач, Чернігівський район, Чернігівська область.

Відповідно до п.1.1. Статуту Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко" (в новій редакції), затвердженого Загальним зборами акціонерів Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко", протокол №1 від 27.01.2005, зареєстрованого рішенням Бахмацької райдержадміністрації від 08.02.2005 (далі - Статут), Закрите акціонерне товариство "Бахмачконсервмолоко" створене згідно з Установчим договором про створення Закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко» від 28.07.1994 та Законами України «Про господарські товариства», «Про власність», «Про підприємництво», «Про підприємства в Україні», іншими актами чинного законодавства України.

Товариство, згідно з п.1.2. Статуту, є правонаступником орендного підприємства «Бахмацький молококонсервний комбінат».

Товариство є юридичною особою від дня його державної реєстрації (п. 3.1. Статуту).

Пунктами 3.3.,3.4. Статуту передбачено, що майно товариства складається з основних засобів та оборотних коштів, а також цінностей, вартість яких відображено в балансі Товариства.

Товариство є власником: майна, переданого йому засновниками у власність; продукції, виробленої Товариством в результаті господарської діяльності; отриманих доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених чинним законодавством.

Згідно з п.3.7. Статуту, товариство має право продавати, передавати безкоштовно, обмінювати, передавати в оренду юридичним та фізичним особам засоби виробництва та інші матеріальні цінності, використовувати та відчужувати їх іншим особам, якщо це не суперечить чинному законодавству України та цьому Статуту.

Товариство має право укладати угоди (контракти), зокрема угоди купівлі-продажу, поставки, підряду, страхування майна, перевезень, зберігання, доручення і комісії, здійснювати будь-які не заборонені законом операції та юридичні акти, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов'язки, виступати стороною у суді або третейському суді.

Враховуючи вищевикладені обставини, власником спірного майна - нежитлової будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону), цегляну, за літером Я1-1, загальною площею 8,6 кв.м., до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб, що знаходиться в місті Бахмач, по вулиці Перемоги, будинок під номером 13, було Закрите акціонерне товариство "Бахмачконсервмолоко" (позивач по справі).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 04.02.2009 у справі № 9/134б/51б/39б/8б, Закрите акціонерне товариство "Бахмачконсервмолоко" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Стук І.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2010 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано ЗАТ "Бахмачконсервмолоко", провадження у справі припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2011, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2010 скасовано, матеріали справи передано на розгляд до місцевого суду на стадію ліквідаційної процедури.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2011, скасовано ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2011, припинено повноваження ліквідатора ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" арбітражного керуючого Стук І.М., матеріали справи направлено до місцевого господарському суду для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2012, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мурзу А.М.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.04.2013 між Закритим акціонерним товариством «Бахмачконсервмолоко» (продавець), в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Мурзи А.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачмолоко» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, відповідно до п. 1.1 якого, продавець передає, а покупець приймає за ціну та на умовах визначених у цьому договорі у власність нежитлову будівлю артсвердловини (зовнішня мережа водогону), що знаходиться в місті Бахмач, по вулиці Перемоги, будинок під номером 13, Чернігівської області. Нежитлова будівля артсвердловини (зовнішня мережа водогону) цегляна за літером Я1-1, загальною площею 8,6 кв.м., до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб, розташована на земельній ділянці площею 8,7298 га Бахмацької міської ради Чернігівської області (кадастровий номер :00:004:0315).

Продана нежитлова будівля належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Чернігівською нотаріальною конторою від 14.12.1993 за №1-8240 і зареєстрованого Реєстраційною службою Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області від 01.04.2013, номер запису про право власності: 491451 (п. 1.2 договору від 09.04.2013).

Пунктами 2.1, 2.2 договору від 09.04.2013 визначено, що цей продаж вчинено за 4 185,00 грн.

Ринкова вартість нежитлової будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону) становить 4185,00 грн, згідно Звіту про оцінку майна складено Приватним підприємством «Агентство по експертній оцінці майна «Дисконт-К» від 03.04.2013.

В матеріалах справи наявна копія прибуткового касового ордеру № 5 від 09.04.2013 про прийняття від ТОВ «Бахмачмолоко» ліквідатором ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Мурзою А.М. грошових коштів у сумі 4 185,00 грн на підставі договору купівлі-продажу № 381 від 09.04.2013.

Згідно із п. 3.1 договору від 09.04.2013, вказану суму у п. 2.1. покупець сплатив продавцю під час підписання договору.

Пунктом 5.1 договору від 09.04.2013 визначено, що сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, які стосуються купівлі-продажу нежитлової будівлі. Будь-які попередні домовленості мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання цього договору не матимуть правового значення.

Право власності на придбану нежитлову будівлю у покупця, відповідно до п. 5.2 договору від 09.04.2013, переходить з моменту реєстрації цього договору в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Договір від 09.04.2013 посвідчено приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Чернігівської області Кухтою Д.О. та зареєстровано в реєстрі за № 381.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2016 у справі №21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б), яка набрала чинності 15.02.2017, у межах справи про банкрутство ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», було задоволено заяву ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. від 17.06.2015 №02-01/9430/21-45б та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону) до складу якої входять артсвердловина за літером III та башта 2-го підйому за літером IV з металевих труб від 09.04.2013, укладений між Закритим акціонерним товариством "Бахмачконсервмолоко" в особі ліквідатора Мурзи А.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмачмолоко", посвідчений 09.04.2013 приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 381. Відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко" Юдицького О.В. у частині застосування наслідків недійсності правочину та зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмачмолоко" повернути закритому акціонерному товариству "Бахмачконсервмолоко" предмет договору - нежитлову будівлю артсвердловини (зовнішня мережа водогону) до складу якої входять артсвердловина за літером III та башта 2-го підйому за літером IV з металевих труб.

Даною ухвалою встановлено, що спірний договір від 09.04.2013 між ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" в особі ліквідатора Мурзи А.М. та ТОВ "Бахмачмолоко" укладений з порушенням вимог ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 18.01.2013) та ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 18.01.2013), а тому він не відповідає вимогам закону та порушує права і охоронювані законом інтереси боржника на здійснення продажу його майна за ринковими цінами на конкурентній (конкурсній) основі з метою задоволення вимог кредиторів у найбільш можливому розмірі, у зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним. Разом з тим, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: вул. Перемоги, 13, м. Бахмач, Бахмацького р-ну, Чернігівської обл., 16500, сформованої 20.07.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (індексний номер 40894102), власником нерухомого майна, яке є предметом спірного договору від 09.04.2013, є Дочірнє підприємство «Аромат», що свідчить про неможливість повернення ТОВ «Бахмачмолоко» нежитлової будівлі артсвердловини.

Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2016 у справі №21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) залишена в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2017, постанова Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 та ухвала Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2016 у справі №21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б), в частині відмови у застосуванні наслідків недійсності договору купівлі-продажу нежитлової будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону) від 09.04.2013, залишена без змін, а також підтримано позицію попередніх судових інстанцій, що власником нерухомого майна - нежитлової будівлі артсвердловини, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу від 09.04.2013, є Дочірнє підприємство «Аромат», що свідчить про неможливість покладення на ТОВ «Бахмачмолоко» обов'язку повернення майна ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» за даним правочином та унеможливлює застосування до ТОВ «Бахмачмолоко» наслідків недійсності спірного правочину.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.67-72), сформованої 28.09.2017, № 98833113, яка надана позивачем, власником нерухомого майна - будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону), об'єкт житлової нерухомості, на час розгляду справи є Дочірнє підприємство «Аромат», Київська область, Сквирський район, м. Сквира, вул. Р.Люксембург, 14, на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та номер 295 від 18.04.2014, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Чернігівської області Зацерковним М.М.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмачмолоко" (продавець) та Дочірнім підприємством "Аромат" в особі філії «Бахмацький молочний комбінат» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, який посвідчений приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковним М.М. та зареєстрований у реєстрі за №295.

Відповідно до п. 1.1 договору від 18.04.2013 продавець передає, а покупець приймає за ціну та на умовах визначених у цьому договорі у власність нежитлову будівлю артсвердловини (зовнішня мережа водогону), зазначена в технічному паспорті під літ. «Я1-1», загальною площею 8,6кв.м, яка знаходиться за адресою: Чернігівська область, Бахмацький район, місто Бахмач, вул. Перемоги, 13.

Нежитлова будівля належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О. від 09.04.2013 за №381, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О. від 09.04.2013, номер запису про право власності: 605921 (п. 1.2 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.04.2013).

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 договору від 18.04.2013 визначено, що за домовленістю сторін продаж зазначеної нежитлової будівлі вчинюється за ціною 405 220,48 грн.

Оплата за продаж нежитлової будівлі проводиться шляхом перерахування покупцем коштів у безготівковій формі з врахуванням та у відповідності до порядку розрахунків, передбаченого попереднім договором купівлі-продажу укладеного між продавцем та покупцем від 24.01.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. 24.01.2013 за № 69 та, з врахуванням інформації про зміну реквізитів поточного рахунку продавця згідно довідки ТОВ «Бахмачконсервмолоко» № 16/07 від 16.04.2013 й інформації, що передбачена довідкою ПАТ «Ерде Банк» № 2043 від 15.04.2013.

За домовленістю сторін, підтвердженням факту про повний розрахунок із ним за проданий об'єкт буде факт підписання цього договору та надання довідки продавцем про відсутність по відношенню до покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

Пунктом 2.5 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.04.2013 також передбачено, що оціночна вартість майна, відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна складеного 10.04.2013, виданого суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_9 (і.н. НОМЕР_1), становить 170 321,00 грн (з ПДВ).

Продавець, відповідно до п. 5.1 договору від 18.04.2013, зобов'язується звільнити будівлю та передати її покупцеві в день підписання цього договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 5.6 договору від 18.04.2013 цей договір набуває чинності з моменту його підписання та державної реєстрації речових прав на нежитлову будівлю, що є предметом цього договору. Всі зміни та доповнення до цього договору, що зроблені за узгодженням сторін повинні бути нотаріально посвідчені, що відповідає ст.654 Цивільного кодексу України.

Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.04.2013 посвідчено приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Чернігівської області Зацерковним М.М. та зареєстровано в реєстрі за № 295.

В подальшому, 18.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмачмолоко" (продавець) та Дочірнім підприємством "Аромат" в особі філії «Бахмацький молочний комбінат» (покупець) підписано акт приймання-передачі нежитлової будівлі (а.с.225), згідно з п. 1.2 якого, відповідно до п. 5.1 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.04.2013, продавець передав, а покупець прийняв у власність (вільне володіння, користування та розпорядження) нежитлову будівлю артсвердловини (зовнішня мережа водогону), зазначена в технічному паспорті під літ. «Я1-1», загальною площею 8,6кв.м, яка знаходиться за адресою: Чернігівська область, Бахмацький район, місто Бахмач, вул. Перемоги, 13. Вартість переданої за цим актом нежитлової будівлі становить 405220,48 грн (в тому числі ПДВ 67 536,75 грн).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію якого додано відповідачем до матеріалів справи, право власності на будівлю артсвердловини (зовнішня мережа водогону), за адресою: Чернігівська обл, Бахмацький р, м.Бахмач, вулиця Перемоги, будинок 13, літер «Я1-1», загальною площею 8,6кв.м, на даний час зареєстровано за Дочірнім підприємством «Аромат» на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.04.2013, серія та номер: 295, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Чернігівської області Зацерковним М.М.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ГПК України (ст. 1 ГПК України, що діяла на момент звернення з позовом у даній справі) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Статтею 16 ЦК України, передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, можуть бути, зокрема, визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач, відповідно до ч.2 ст.20 ГК України, має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 визначено, що ч.2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Таким чином, сторона при зверненні з позовом до господарського суду повинна довести, що її суб'єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об'єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

При цьому вбачається, що ефективним засобом захисту є такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

За змістом положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.ст. 387, 388 ЦК України вбачається, що власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати.

У силу ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Частинами 1, 3 ст. 388 ЦК України визначено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Незаконним володільцем може бути добросовісний і недобросовісний набувач. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і який на її відчуження не має права. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного лише у передбачених законом випадках (ст.388 Цивільного кодексу України), зокрема, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У разі відчуження майна за відплатним договором, відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 388 Цивільного кодексу України, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

У разі встановлення що відповідач є добросовісним набувачем суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень. Така сама правова позиція міститься в постанові колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України № 6-53цс12 (№ в ЄДРСРУ 27595059).

Добросовісним визначається набувач, який не лише об'єктивно не був проінформований про відсутність у відчужувача майна права на таку дію, але й не міг про це знати, хоча й проявив розумну обачність і обережність у процесі набуття майна.

Однак з урахуванням презумпції добросовісності набувача майна вбачається, що вирішення індикаційної вимоги залежить від суб'єктивної складової поведінки власника майна чи особи, якій він передав майно у володіння, а саме від того, чи можна вважати їх дії такими, що свідчать про наявність волі на передачу майна.

Крім того, витребування власником майна від добросовісного набувача також можливе, якщо буде встановлено, що власник самостійно здійснив відчуження майна (передачу його у володіння іншій особі) згідно з правочином, який у подальшому визнаний недійсним з підстав наявності дефекту волі правочину - власника майна, але набувач за цим недійсним правочином у свою чергу здійснив відчуження майна також за правочином іншій, третій особі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно з абз.2 ч.2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013), з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи-банкрута.

Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2012, ліквідатором банкрута - Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко" призначено арбітражного керуючого Мурзу А.М., який діяв від імені ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" на момент укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09.04.2013, посвідченого 09.04.2013 приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 381.

Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом.

Статтею 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції до 18.01.2013), ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із ч.ч. 1-4, 10 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції до 18.01.2013), після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" та інших нормативно-правових актів з питань приватизації.

У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Майно банкрута, щодо обігу якого встановлено обмеження, продається на закритих торгах. У закритих торгах беруть участь особи, які відповідно до законодавства можуть мати зазначене майно у власності чи на підставі іншого речового права.

Продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2016 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б), яка набрала чинності 15.02.2017 встановлено, що в порушення вимог ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції до 18.01.2013), ліквідатором Мурзою А.М. не було своєчасно забезпечено оповіщення через засоби масової інформації про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Відповідне оголошення було опубліковано тільки через 3 дні після укладення договору купівлі-продажу.

Закон дозволяє комітету кредиторів встановити інший порядок продажу майна банкрута, ніж продаж на відкритих торгах, однак при цьому в обов'язковому порядку повинні бути дотримані вимоги Закону щодо розміщення оголошення через засоби масової інформації з повідомленням про визначений комітетом кредиторів порядок продажу майна.

Згідно із абз. 2 п. 11 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ), положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

За змістом ч. 1, 6 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 18.01.2013р.), після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж таких активів: основних засобів, балансова залишкова вартість яких не перевищує одну тисячу гривень, а також інших необоротних матеріальних активів, господарських матеріалів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, обсяги або вартість яких є недостатніми для проведення аукціону. Ці матеріальні активи реалізуються безпосередньо ліквідатором або на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі; не проданих на аукціоні. У цьому випадку безпосередній продаж може здійснюватися за ціною останніх торгів на аукціоні; не проданих на біржових торгах через товарну біржу; стосовно яких після опублікування оголошення про проведення повторного аукціону є лише одна пропозиція від покупця. Безпосередній продаж може здійснюватися за ціною, що була визначена як ціна продажу на аукціоні, покупцеві, який подав пропозицію про участь в аукціоні; акцій приватного акціонерного товариства або часток товариства з обмеженою відповідальністю, які належать боржнику і викуповуються цим товариством або учасниками (акціонерами) цього товариства.

Оскільки оспорюваний договір був укладений 09.04.2013, продаж майна банкрута повинен був здійснюватись з урахуванням положень ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 18.01.2013р.).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2016 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) також було встановлено, що предметом договору купівлі-продажу від 09.04.2013 являються основні засоби, балансова залишкова вартість яких перевищує одну тисячу гривень, тому арбітражний керуючий Мурза А.М. не мав права здійснювати безпосередній продаж такого активу банкрута.

Приймаючи до уваги: що збори комітету кредиторів ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" проведені 07.12.2012 та 05.04.2013 не були повноважними, зокрема у зв'язку з відсутністю доказів повідомлення законного представника ТОВ "Ексім-Трейдінг"; зі змісту протоколу засідання зборів комітету кредиторів ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" від 07.12.2012 № 2 неможливо чітко встановити який саме порядок реалізації майна боржника встановлений комітетом кредиторів і чи стосується дане рішення майна боржника, яке являється предметом договору купівлі-продажу від 09.04.2013; рішення комітету кредиторів від 05.04.2013 про здійснення безпосереднього продажу майна боржника ліквідатором прямо суперечить ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 18.01.2013), ухвалою суду від 15.02.2016 у справі №21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) зазначено, що договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09.04.2013 між ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" в особі ліквідатора Мурзи А.М. та ТОВ "Бахмачмолоко" був укладений з порушенням вимог ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 18.01.2013) та ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 18.01.2013), він не відповідає вимогам закону та порушує права і охоронювані законом інтереси боржника на здійснення продажу його майна за ринковими цінами на конкурентній (конкурсній) основі з метою задоволення вимог кредиторів у найбільш можливому розмірі.

Таким чином, воля Закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко», як власника спірного майна, щодо його реалізації може виражатись у таких діях ліквідатора-арбітражного керуючого, які відповідають вимогам законодавства та інтересам власника.

Отже, здійснення ліквідатором-арбітражним керуючим, розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може оцінюватись вираженням волі власника майна - Закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко».

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.10.2016 № 3-604гс16.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, враховуючи зазначене вище, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що спірне майно - нежитлова будівля артсвердловини (зовнішня мережа водогону), цегляну, за літером Я1-1, загальною площею 8,6кв.м, до складу якої входять артсвердловини за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб, що знаходиться в місті Бахмач, по вулиці Перемоги, будинок під номером 13, вибуло із власності Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко" поза його волею.

Щодо посилання відповідача про те, що останній є добросовісним набувачем придбаного майна за договором від 18.04.2013 № 295, оскільки не знав, що особа, у якої він придбав річ, не мала права її відчужувати, а на момент вчинення даного договору відповідачу не було нічого відомо про жодне рішення суду, згідно з яким договір купівлі-продажу, укладений між ЗАТ "Бахмачконсервмолоко" та ТОВ "Бахмачмолоко" визнано недійсним, оскільки сумнівів щодо добросовісності продавця у ДП "Аромат" не виникало, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що спірне майно вибуло із власності Закритого акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко" поза його волею, а відповідно до п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Також слід зазначити, що одним із фактів, що має значення для вирішення даного спору та підлягає доказуванню є питання добросовісності набуття майна, у зв'язку з чим відповідачу необхідно довести, що він є добросовісним набувачем спірного майна та не знав і не міг знати про те, що майно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати.

Під поняттям «знав» слід розуміти не лише безпосередню обізнаність особи в тому, що вона набуває майно у суб'єкта, який не наділений правом на його відчуження, а й водночас усвідомлення факту порушення прав іншої особи.

Поняття «міг знати» означає недобросовісність того володільця (набувача), який хоч і не був безпосередньо інформований про відсутність у відчужувача права на відчуження майна, але за обставинами його набуття міг і зобов'язаний був про це знати.

Як вже зазначалось, 24.01.2013 між відповідачем (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачмолоко» (продавцем) укладено попередній договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 69.

Предметом попереднього договору, щодо якого сторони в майбутньому зобов'язуються укласти основний договір є нерухоме майно, що розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Бахмач, вул. Перемоги,13, та визначено перелік нерухомого майна, в тому числі, згідно з підпунктом 1.3.27. п. 1.3. попереднього договору: інше нерухоме майно, що розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Бахмач, вул. Перемоги,13, яке можливо буде виявлено під час проведення інвентаризації за участю сторін. Сторони домовились про те, що зважаючи на можливість виявлення під час фактичної інвентаризації об'єктів нерухомого майна за місцем знаходження вищеперерахованого майна, остаточний (вичерпний) перелік нерухомого майна, що буде предметом основного договору, складається сторонами після проведення такої інвентаризації у присутності представника покупця. У разі виявлення нерухомого майна при проведенні сторонами інвентаризації, яке не зазначено у п. 1.3. цього попереднього договору, таке нерухоме майно включається до переліку майна, яке є об'єктом купівлі-продажу. У такому випадку продавець зобов'язаний за власний рахунок та власними силами провести оформлення документів на право власності на це майно та, відповідно, надати ці документи для укладення основного договору.

Крім того, сторони визначили, що згідно з п. 1.4. попереднього договору купівлі-продажу від 24.01.2013, предметом цього попереднього договору, щодо якого сторони зобов'язуються у майбутньому укласти основний договір є також рухоме майно, що розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Бахмач, вул. Перемоги,13, та будь-яким чином є чи було пов'язане з зазначеними об'єктами нерухомого майна, в тому числі: інженерні мережі - водопостачання та водовідведення, теплопостачання, газопостачання, під'їздна колія (внутрішня) та інше майно.

У випадку якщо майно, про яке мова йде у цьому пункті (1.4.) попереднього договору належить іншим особам (у т.ч. підприємствам попередникам, зокрема (але не виключно): ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», ОП «Бахмацький молочноконсервний комбінат»), або ж продавець немає правовстановлюючих документів на це майно, продавець бере на себе зобов'язання будь-яким законним способом одержати у власність таке майно та продати його покупцю в межах укладання основного договору. У такому разі вартість вказаного (додатково виявленого) майна буде включена до основної вартості продажу за основним договором, яку зазначено у п. 2.1. цього попереднього договору, є остаточною й не підлягає коригуванню чи зміні.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач був власником спірного об'єкту нерухомості, який знаходився за адресою: Чернігівська область, м. Бахмач, вул. Перемоги,13, в той час, як на момент укладення попереднього договору купівлі-продажу 24.01.2013, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмачмолоко» не було власником нежитлової будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону), цегляної, за літером Я1-1, загальною площею 8,6 кв.м., до складу якої входять артсвердловина за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб, відповідно відповідач не був позбавлений права перевірити підставу набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачмолоко» права власності на спірний об'єкт нерухомості на момент укладення договору купівлі-продажу 18.04.2013.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції та вважає позовну вимогу про витребування у Дочірнього підприємства "Аромат" (, вул. І. Мазепи, буд. 10, м. Київ, 01010) та повернення Закритому акціонерному товариству "Бахмачконсервмолоко" (юридична адреса: 16500, Чернігівська область, м. Бахмач, вул. Перемоги, 13, ) нежитлової будівлі артсвердловини (зовнішня мережа водогону), цегляної, за літером Я1-1, загальною площею 8,6 кв.м., до складу якої входять артсвердловина за літером ІІІ та башта 2-го підйому за літером ІV з металевих труб, обгрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційних скарг, враховуючи викладене та наступне.

Твердження скаржників про те, що немає судових рішень згідно із якими договір від 18.04.2013 № 295 визнано недійсним, не заслуговує на увагу, оскільки ТОВ "Бахмачмолоко" при укладенні договору від 18.04.2013 з ДП "Аромат" протиправно заволоділо майном, оскільки набуло його на підставі недійсного правочину, укладеного 09.04.2013 з ЗАТ "Бахмачконсервмолоко".

Крім того, відповідач не був позбавлений права перевірити підставу набуття ТОВ "Бахмачмолоко" права власності на спірний об'єкт нерухомості на момент укладення договору від 18.04.2013.

З огляду на викладене, правові підстави для скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17 та для задоволення апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Дочірнього підприємства "Аромат", відсутні.

Твердження апеляційних скарг не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17.

Скаржниками, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржники не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційних скарг його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 у справі № 927/938/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 28.03.2018.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень, викладених у ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Ю.Б. Михальська

М.Л. Яковлєв