ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018м. ДніпроСправа № 904/176/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Білана О.В.

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» (м. Дніпро)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс-Агро» (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості у сумі 43099,61грн.

Представники:

від позивача: Задворний О.Ю., дов. № б/н від 03.10.16

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс-Агро» про стягнення 22530грн - основного боргу, 9499,58грн - пені, 1035грн - 3% річних, 4616,97грн - інфляційних втрат, 5418,06грн- курсової різниці.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки №35-CX/15.04.12 від 15.04.2012 щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадженням з призначення судового засідання на 27.02.2018 без виклику сторін.

Відповідач не надав витребувані судом докази.

У судовому засіданні 29.03.2018 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

встановив:

15.04.2012 між ТОВ фірма «Триплекс» (постачальник) та ТОВ «Деміс-Агро» (покупець) укладений договір поставки №35-CX/15.04.12.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 2.1 договору найменування товарів, їх кількість, ціна за одиницю і загальна вартість товарів визначаються сторонами в видаткових накладних на даний товар. Всі видаткові накладні є невід'ємною частиною цього договору.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано вище, між сторонами по справі було укладено договір поставки №35-CX/15.04.12 від 15.04.2012.

На виконання умов вказаного договору, позивач поставив відповідачу продукцію на суму 22530грн, згідно видаткових накладних № о00005633 від 31.05.2016 на суму 19930грн, № о00006053 від 10.06.2016 - 2600грн.

Також, в матеріалах справи містяться копії довіреностей виданих відповідачем на отримання спірного товару №1538 від 26.05.2016 та №1549 від 06.06.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.3 договору передбачено, розрахунок за товари, що поставляються відповідно до цього договору, здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати поставки товару, шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Однак, відповідач не здійснив оплату поставленого товару і заборгованість складає 22530грн.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати за період з липня 2016 року по січень 2017 року складають 4616,97грн, 3% річних за період з 01.07.2016 по 12.01.2018 - 1035грн.

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п. 5.4 договору у випадку прострочення здійснення оплати за поставлену партію товарів у строки, зазначені в п. 3.3. справжнього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно перерахованих коштів за кожен день прострочення.

Відповідно до розрахунку позивача пеня за період з 01.07.2016 по 12.01.2018 складає 9499,58грн.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що ціна товару, а також всі інші суми, які підлягають виплаті постачальнику за цим договором, є базовими, визначеними на дату поставки. У разі збільшення курсу ЄВРО, встановленого НБУ по відношенню до національній валюті України, розрахунок за товар здійснюється покупцем за погодженням з постачальником, на основі базових ставок, встановлених в видаткових накладних, за такою формулою: Х2 = (Х 2: Х 1) ХХ1, де: X1 - базові ціни (зазначені у видаткових накладних) в національній валюті України на дату відпуску товарів; Y1 - курс ЄВРО до валюти України, встановлений НБУ на дату видаткової накладної; Y2 - курс ЄВРО до валюти України, встановлений НБУ на дату здійснення оплати покупцем; Х2 - підсумкова сума до оплати.

Згідно з розрахунком позивача сума курсової різниці становить 5418,06грн.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати товару є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс-Агро» (49038 м. Дніпро, узвіз Ярмарковий, буд. 25, ідентифікаційний код 34622143) на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» (49101 м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А, ідентифікаційний код 20244069) 22530грн - основного боргу, 1035грн - 3% річних, 4616,97грн - інфляційних втрат, 9499,58грн - пені, 5418,06грн - курсової різниці, 1762грн - витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено - 02.04.2018.

Суддя В.О. Татарчук