РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2018Справа № 910/23270/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області

до Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА"

про стягнення 1 045 343,08 грн.

за участю представників:

від позивача: Колода Є.Г. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" (відповідач) про стягнення збитків у сумі 1 045 343,08 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що державою понесені збитки у сумі 1 045 343,08 грн., що завдані відповідачем внаслідок знищення об'єкту незавершеного будівництва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/23270/17 та призначено підготовче засідання у справі на 25.01.2018.

В судовому засіданні 25.01.2018 до протоколу судового засідання було внесено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.02.2018 та направлено відповідачу ухвалу про виклик у підготовче судове засідання, яке відбудеться 20.02.2018.

15.02.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення по справі та клопотання про долучення документів.

В судове засідання 20.02.2018 з'явився представник позивача та зазначив, що позивачем вчинено всі дії в межах підготовчого провадження.

Представник відповідача в судове засідання 20.02.2018 не з'явився. Відповідач про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/23270/17 до судового розгляду по суті, розгляд по суті призначено на 13.03.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 13.03.2018 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 13.03.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач про розгляд справи по суті був повідомлений ухвалою суду від 20.02.2018, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 13.03.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.03.2001 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Київській області (продавець) та Підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" (покупець) укладено договір купівлі-продажу на аукціоні за методом зниження ціни лота 20 березня 2001 року державного майна об'єкта незавершеного будівництва - клуб на 500 відвідувачів (що знаходиться на балансі ВАТ "Бориспільсільбуд", код за ЄДРПОУ - 13707422), згідно якого продавець зобов'язався передати у власність покупця об'єкт незавершеного будівництва клуб на 500 відвідувачів (балансоутримувач: ВАТ " Бориспільсільбуд", код за ЄДРПОУ - 13707422), який знаходиться за адресою: 08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Нова, на земельній ділянці, питання відведення, купівлі або довгострокової оренди якої вирішується покупцем самостійно з місцевими органами влади в порядку установленому чинним законодавством, і є об'єктом приватизації згідно з наказами Фонду державного майна України № 2188 від 19.11.1999 і Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області № 5-27-1/13 від 02.12.1999, а покупець - прийняти цей об'єкт і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в договорі.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського нотаріального округу Київської області та зареєстровано за № 1790.

Згідно п. 1.2. договору, право власності на об'єкт незавершеного будівництва переходить до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі (згідно статті 12 Закону України "Про особливі приватизації об'єктів незавершеного будівництва" № 1953-ІІІ від 14.09.2000).

Відповідно до п. 5.1. договору покупець зобов'язаний в шестимісячний термін з моменту підписання договору, підготувати документи та здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на об'єкт приватизації.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов договору продавець має право у встановленому чинним законодавством порядку на розірвання договору, стягнення збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об'єкта незавершеного будівництва у власність продавця.

Угодою про внесення змін до договору купівлі-продажу від 21.06.2006 сторони виклали абзац 6 пункту 5.1. договору у наступній редакції: "- в термін до 30.10.2008 року підготувати документи та здійснити відповідні дії щодо переоформлення права забудовника на об'єкт приватизації, добудувати об'єкт з можливою зміною первісного призначення".

19.10.2007 між Гірською сільською радою (орендодавець) та Підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець зобов'язався надати, а орендар - прийняти в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку (кадастровий номер :01:006:0060), яка знаходиться в межах с. Гора, Бориспільського району, Київської області, відповідно до плану.

Договір зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01 від 14.01.2008.

Заявляючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 26.04.2012 складено Акт обстеження будівельного майданчика і технічного стану об'єкту незавершеного будівництва, згідно із яким встановлено, що об'єкт незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів) повністю розібрано, фундамент і цегляна кладка стін відсутня, будівельні роботи не здійснюються.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.06.2014 року по справі №911/961/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2014, позов Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області та Гірської сільської ради задоволено повністю. Вказаним рішенням вирішено:

розірвати договір купівлі-продажу на аукціоні за методом зниження ціни лота 20 березня 2001 року державного майна об'єкта незавершеного будівництва - клуб на 500 відвідувачів (що знаходиться на балансі ВАТ "Бориспільсільбуд", код за ЄДРПОУ - 13707422), укладений 30.03.2001 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА"; розірвати договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :01:006:0060 загальною площею 1,6211 га, цільове призначення під будівництво багатоповерхового житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення, який 19.10.2007, укладений між Гірською сільською радою та Підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва; та зобов'язано Підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" повернути Гірській сільській раді земельну ділянку із кадастровим номером :01:006:0060 загальною площею 1,6211 га, цільове призначення під будівництво багатоповерхового житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення, нормативна грошова оцінка якої становить 175342,07 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 02 жовтня 2014 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2014 у справі №911/961/14 залишено без змін.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області було проведено оцінку збитків, результати якої відображені у Акті оцінки збитків, які завдано державі від 25.10.2017, складеним головним спеціалістом відділу оціночної діяльності РВ ФДМУ по Київській області Супрун Я.С. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №251 від 17.12.2016), затвердженим наказом ФВ ФДМУ по Київській області №06-6/1 від 26.10.2017.

Відповідно до Акту оцінки, розмір збитків, які завдано державі в особі Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Київській області відділення внаслідок знищення об'єкту незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів), що знаходиться за адресою: 08324, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вул. Нова (вул. Центральна) становить 1 045 343,08 грн.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на те, що державою понесені збитки у сумі 1 045 343,08 грн., що завдані відповідачем внаслідок знищення об'єкту незавершеного будівництва.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

За приписами ч. 3 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" державні органи приватизації в межах своєї компетенції, зокрема, контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

У відповідності до Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 631 від 10.05.2012, контроль за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації включає:

проведення державними органами приватизації безпосередньо на об'єктах приватизації або в господарських товариствах, акції (частки, паї) яких є об'єктом приватизації, перевірок виконання власниками цих об'єктів зобов'язань, визначених у договорах купівлі-продажу;

опрацювання документів щодо стану виконання умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації, отриманих від власників цих об'єктів на запит державних органів приватизації;

застосування санкцій, передбачених чинним законодавством і умовами договорів купівлі-продажу за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань, визначених договорами купівлі-продажу об'єктів приватизації.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області в межах своє компетенції здійснено перевірку виконання відповідачем умов укладеного 30.03.2001 з Підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" договору купівлі-продажу на аукціоні за методом зниження ціни лота 20 березня 2001 року державного майна об'єкта незавершеного будівництва - клуб на 500 відвідувачів (що знаходиться на балансі ВАТ "Бориспільсільбуд", код за ЄДРПОУ - 13707422).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Механізм визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, крім дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей унормовано Порядком визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №116 від 22 січня 1996 року.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що у розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Методика оцінки, майна затверджена Постановою Кабінету Міністрів України №1891 від 10 грудня 2003 "Про затвердження оцінки майна".

У відповідності до пункту 1 Методики, остання застосовується для проведення оцінки об'єктів права державної та комунальної власності, майна суб'єктів господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі у випадках, коли такі об'єкти є об'єктами господарських, цивільних та інших правовідносин, крім випадків оренди та концесії об'єктів державної та комунальної власності, а також відчуження майна згідно із Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", а також для проведення оцінки об'єктів, що повертаються у державну або комунальну власність (зокрема за рішенням суду), для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною часткою (часткою комунального майна) в статутному (складеному) капіталі, у разі встановлення фактів розкрадання, нестачі, знищення, псування майна.

Головним спеціалістом відділу оціночної діяльності РВ ФДМУ по Київській області Супрун Я.С. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №251 від 17.12.2016) складено акт оцінки збитків, які завдано державі від 25.10.2017, затверджений наказом ФВ ФДМУ по Київській області №06-6/1 від 26.10.2017.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно із ч. 3 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до Акту оцінки, розмір збитків, які завдано державі в особі Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Київській області відділення внаслідок знищення в результаті знищення об'єкту незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів), що знаходиться за адресою: 08324, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вул. Нова (вул. Центральна) становить 1 045 343,08 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

У відповідності до рецензії на акт оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності Степановою Н.В. (сертифікат №2529 від 07.09.2001), вбачається, що акт оцінки збитків, які завдані державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області внаслідок знищення в результаті господарської діяльності Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" об'єкту незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів), що знаходиться за адресою: 08324, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вул. Нова (вул. Центральна), відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов'язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов'язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З наведеного випливає, що збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

У відповідності до Акту обстеження будівельного майданчика і технічного стану об'єкту незавершеного будівництва від 26.04.2012, складеного Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області в межах своє компетенції, за результатами перевірки виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу на аукціоні за методом зниження ціни лота 20 березня 2001 року державного майна об'єкта незавершеного будівництва - клуб на 500 відвідувачів (що знаходиться на балансі ВАТ "Бориспільсільбуд", код за ЄДРПОУ - 13707422), укладеного 30.03.2001 з Підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА", об'єкт незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів) повністю розібрано, фундамент і цегляна кладка стін відсутня, будівельні роботи не здійснюються.

Матеріалами справи підтверджено доводи позивача на знищення об'єкта незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів).

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 06.06.2014 року по справі №911/961/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2014, договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів) від 30.03.2001 було розірвано, у зв'язку із неналежним виконанням Підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА", його умов.

Встановлені судом обставини, підтверджують наявність вини відповідача у завданні збитків державі та безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача (знищенні об'єкту незавершеного будівництва), що призвело до порушення інтересів держави та понесеними державою збитками у вигляді втрати майна.

Розмір збитків, завданих державі, в результаті знищенні об'єкт незавершеного будівництва у сумі 1 045 343,08 грн. належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Відповідно до приписів ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідач жодних доказів в підтвердження відсутності свої вини у понесенні державою в особі Регіонального відділення відділенням Фонду державного майна України по Київській області збитків внаслідок знищення об'єкту незавершеного будівництва (клуб на 500 відвідувачів), що знаходиться за адресою: 08324, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вул. Нова (вул. Центральна), суду не надав, обставин якими обґрунтовані позовні вимоги не спростував.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" (02091, м. Київ, ХАРКІВСЬКЕ ШОСЕ, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 21562725) в дохід Державного бюджету (ГУ ДКУ у Київській області; МФО 821018, ідентифікаційний код 37955989; р/р 0001, стягувач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області) завдані державі збитки внаслідок знищення об'єкту незавершеного будівництва в сумі 1 045 343,08 грн.

Стягнути з Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАТОНА" (02091, м. Київ, ХАРКІВСЬКЕ ШОСЕ, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 21562725) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області (01032, м. Київ, вулиця СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 15, ідентифікаційний код 19028107) судовий збір у розмірі 15680,15 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст рішення складено та підписано: 22.03.2018.

Суддя С.О. Турчин