ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р.                                                                         Справа № 911/3846/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Москалика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Органік Оригінал”

(адреса: 04074, м. Київ, вул. Новозабарська, 21-А, код 37335322)

до Дочірнього підприємства “Рітейл Центр”

(адреса: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, код 38734018)

про стягнення 17052,99 гривень

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Органік Оригінал” звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою від 14.12.2017 №303 до Дочірнього підприємства “Рітейл Центр” про стягнення 17052,99 гривень.

Ухвалою господарського суду Київської області позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Органік Оригінал” від14.12.2017 № 303 залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви від 14.12.2017 № 303.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.01.2018 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.02.2018.

01.02.2018 у судовому засіданні було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.02.2018.

14.02.2018 через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на заяву про зменшення позовних вимог.

16.02.2018 на адресу господарського суду Київської області було направлено лист від позивача, в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи заяву про зменшення позовних вимог №310 від 01.02.2018 та відповідь на відзив.

Заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом та в подальшому розгляд справи здійснюватиметься щодо вимог про стягнення 2162,18 гривень інфляційних збитків та 507,44 гривень 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 911/3846/17, призначено розгляд справи по суті на 15.03.2018.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2014 між ДП “РітейлЦентр” (далі-покупець) та ТОВ «Органік Оригінал» (далі-постачальник) було укладено договір №РЦ020721, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов’язується в порядку та умовах, визначених договором та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов’язується в порядку та на умовах визначених договором прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації.

Товар поставляється постачальником у відповідності з замовленням покупця по асортименту, кількості та цінам в строк зазначений в замовленні. Замовлення можуть надаватись постачальникові письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятій для сторін. В будь-якому випадку прийняття замовлення постачальником повинно бути підтверджено (погоджено) в погодженій сторонами формі. Постачальник зобов’язується дотримуватись відповідності позицій в накладній позиціям в замовлені. Кожне замовлення повинно оформлюватися окремо накладною. Не допускається об’єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню (п.п. 3.1., 3.2. договору).

У відповідності до п. п. 5.1., 5.2. договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця. Приймання-передачі товару за кількістю та якістю здійснюється на складі покупця в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми. Загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару. Оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника після його реалізації кожні 18 днів. При цьому сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500 гривень з кожного магазину (п.п. 7.1., 7.8., 7.9.).

Відповідно до п. 10.1. договору даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017.

На виконання умов договору від 17.01.2014 № РЦ02071 позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 9940,56 гривень, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, а саме:

14 грудня 2016 року Відповідачеві було поставлено Товар суму 1 221,72 грн., що підтверджується: видатковою накладною № РН-001583 від 14 грудня 2016 року та товарно – транспортної №ТТН-01583 від 14 грудня 2016 року;

21 грудня 2016 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 2 795,04 грн.. що підтверджується:            1 322,52 грн. - видатковою накладною № РН-001618 від 21 грудня 2016 року та товарно - транспортної накладної № ТТН - 01618 від 21 грудня 2016 року;           1 472,52 грн. - видатковою накладною № РН-001619 від 21 грудня 2016 року та товарно - транспортної накладної № ТТН - 01619 від 21 грудня 2016 року.

11 січня 2017 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 2 195,40 грн., що підтверджується: 695,04 грн. - видатковою накладною № РН-0000030 від 11 січня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН - 000030 від 11 січня 2017 року; 1 500,36 грн. - видатковою накладною № РН-0000032 від 11 січня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН - 0000032 від 11 січня 2017 року.

08 лютого 2017 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 1 918,08 грн., що підтверджується: 743,04 грн. - видатковою накладною № РН-0000164 від 08 лютого 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН - 000164 від 08 лютого 2017 року; 1 175,04 грн. - видатковою накладною № РН-0000166 від 08 лютого 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -000166 від 08 лютого 2017 року.

09 березня 2017 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 1 810,32 грн., що підтверджується: 984,84 грн. - видатковою накладною № РН-0000333 від 09 березня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН - 000333 від 09 березня 2017 року; 825,48 грн. - видатковою накладною № РН-0000335 від 09 березня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН - 000335 від 09 березня 2017 року.

17.01.2014 між ДП “РітейлЦентр” (далі-покупець) та ТОВ «Органік Оригінал» (далі-постачальник) було укладено договір №РЦ020726 АГ, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов’язується в порядку та умовах, визначених договором та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов’язується в порядку та на умовах визначених договором прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації.

Товар поставляється постачальником у відповідності з замовленням покупця по асортименту, кількості та цінам в строк зазначений в замовленні. Замовлення можуть надаватись постачальникові письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятій для сторін. В будь-якому випадку прийняття замовлення постачальником повинно бути підтверджено (погоджено) в погодженій сторонами формі. Постачальник зобов’язується дотримуватись відповідності позицій в накладній позиціям в замовлені. Кожне замовлення повинно оформлюватися окремо накладною. Не допускається об’єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню (п.п. 3.1., 3.2. договору).

У відповідності до п. п. 5.1., 5.2. договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця. Приймання-передачі товару за кількістю та якістю здійснюється на складі покупця в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми. Загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару.

Оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 6 днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару. При цьому сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500 гривень з кожного магазину (п.п. 7.1., 7.8., 7.9.).

Відповідно до п. 10.1. договору даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017.

На виконання умов договору від 17.01.2014 № РЦ020726 АГ позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 13527,90 гривень, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, а саме:

30 листопада 2016 року Відповідачеві було поставлено Товар суму 1 571,10 грн., що

видатковою накладною № РН-01525 від 30 листопада 2016 року та товарно - транспортної накладної № ТТН-01525 від 30 листопада 2016 року;

14 грудня 2016 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 1 957,20

грн., що підтверджується: 856,80 грн. - видатковою накладною № РН-01584 від 14 грудня 2016 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -01584 від 14 грудня року;

1 100,40 грн. - видатковою накладною № РН-001582 від 14 грудня 2016 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -01582 від 14 грудня 2016 року.

21 грудня 2016 року Відповідачеві було поставлено Товар на суму 1 331,10 грн., що

видатковою накладною № РН-001624 від 21 грудня 2016 року та товарно - транспортної накладної № ТТН-01624 від 21 грудня 2016 року.

11 січня 2017 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 3 718,20 грн., що підтверджується: 1 859,10 грн. - видатковою накладною № РН-0000029 від 11 січня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -000029 від 11 січня 2017 року; 1 859,10 грн. - видатковою накладною № РН-0000031 від 11 січня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -000031 від 11 січня 2017 року.

08 лютого 2017 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 2 241,60 грн., що підтверджується: 568,80 грн. - видатковою накладною № РН-0000165 від 08 лютого 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -000165 від 08 лютого 2017 року; 1 672,80 грн. - видатковою накладною № РН-0000167 від 08 лютого 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -000167 від 08 лютого 2017 року.

09 березня 2017 року Відповідачеві було поставлено Товар на загальну суму 2 708,70 грн., що підтверджується: 1 381,20 грн. - видатковою накладною № РН-0000332 від 09 березня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -000332 від 09 березня 2017 року;1 327,50 грн. - видатковою накладною № РН-0000334 від 09 березня 2017 року та товарно - транспортної накладної № ТТН -000334 від 09 березня 2017 року.

Однак, відповідач у встановлений п. 7.1. договорів строк не оплачував переданий позивачем товар, а остаточний розрахунок здійснив з простроченням, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов’язання за договорами поставки, позивачем нараховані 2162,18 гривень інфляційних втрат, 507,44 гривень 3% річних, а загалом 2669,62 гривень (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд приходить до висновку, що дії відповідача є порушенням договірних зобов’язань, тому відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов’язання, внаслідок чого є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Той факт, що відповідачем після подання позову в суд проведена оплата всього основного боргу – свідчить про несвоєчасні розрахунки.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 2162,18 гривень та 3 % річних в розмірі 507,44 гривень, які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв’язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов’язань з оплати поставленного товару за договорами на підставі ст. 625 ЦК України є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Відповідач наголосив на тому, що позивачем не надано доказів того, що у відповідача настав обов’язок виконання зобов’язання згідно умов договору №РЦ020721 від 17.02.2014.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, за відсутності доказів реалізації відповідачем товару, про стягнення вартості якого заявлено позов, позивач посилається на положення ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобов’язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Частиною першою статті 212 Цивільного кодексу України закріплене право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Отже, укладаючи правочин з відкладальною обставиною, його сторони пов’язують виникнення прав і обов’язків за таким правочином з певною обставиною, щодо появи якої в майбутньому у сторін існує лише відповідна вірогідність.

Відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов'язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Таким чином, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.

Як вже зазначалось у п. 7.9. договору від 17.02.2014 №РЦ020721 погоджено, що оплата товару здійснюється на рахунок постачальника після його реалізації кожні 18 днів, що, на думку суду, свідчить про визначення обов’язку відповідача провести оплату із настанням певної події, а саме реалізації отриманого товару, що є відкладальною обставиною у розумінні ч.1 ст. 212 ЦК України.

Станом на час розгляду справи позивачем не доведено настання події (обставини), з якою сторони узгодили настання обов’язку з оплати отриманого товару.

Згідно до п. 5.1. договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

За змістом п. 3.7. договору у випадку, якщо товар не виходить на необхідний рівень продаж у роздрібній мережі покупця для вказаної категорії товару, або, якщо товар не був реалізований на протязі строку його придатності, або товар виявився не якісним при тестуванні. Покупець направляє на адресу уповноваженого представника постачальника повідомлення про обсяг та причини повернення товару, а також перелік торгівельних точок з яких постачальник зобов’язаний протягом 5 календарних днів з моменту одержання повідомлення від покупця вивезти такий товар.

Відповідач правом на повернення товару не скористався.

Згідно ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Наведене дає суду підстави дійти висновку, що правила ведення господарської діяльності передбачають здійснення її на умовах добросовісності, умовах, за яких сторони будь взаємно поважати права та охоронювані законом інтереси одна одної.

Отже, не дивлячись на те, що положення договору пов’язують виникнення у відповідача обов’язку із оплати отриманого у власність товару із фактом його реалізації, ця обставина не може давати відповідачу підстав для зловживання цим правом, адже таке право не може бути необмеженим у часі бо інакше призведе до невиправданого погіршення становища позивача, порушення балансу інтересів сторін, принципу справедливості та добросовісності під час здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку про наявність ознак зловживання відповідачем правом на оплату по факту реалізації товару адже відсутність узгодженого сторонами способу контролю за процесом реалізації товару та ненадання відповідачем цих доказів є свідченням приховування, перешкоджання з’ясуванню обставин, від настання яких залежить виникнення його обов’язку з оплати отриманого товару, що правомірно може кваліфікуватися судом як недобросовісне перешкоджання відповідачем встановленню цієї обставини, що є для нього невигідним. Це встановлює для суду обов’язок застосувати до спірних правовідносин положення ч. 2,3, 6 ст. 13 та ч. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України та, відповідно, визнати зазначену обставину (факт реалізації товару) такою, що настала станом на час розгляду справи в суді, припинивши, тим самим, зловживання відповідачем своїм правом.

Таким чином, станом на момент розгляду справи судом встановлено факт отримання відповідачем товару.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання з оплати вартості поставленого товару за видатковими накладними за договорами від 17.02.2014 №РЦ020721, №РЦ 020726 АГ підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства “Рітейл Центр” (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, код 38734018) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Органік Оригінал” (адреса: 04074, м. Київ, вул. Новозабарська, 21-А, код 37335322) 2162,18 гривень інфляційних втрат, 507,44 гривень 3% річних та 1600,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 15.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 26.03.2018.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                Т.Д. Лилак