ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

20.03.2018м. ДніпроСправа № 904/407/15

Суддя Рудь І.А., розглянувши скаргу № 94 від 05.12.2017 Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак", м. Дніпро

про стягнення 1 638 803 грн. 66 коп.

ОСОБА_1

Представники:

від скаржника (стягувача): не з'явився;

від боржника: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 07.04.2015 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 427 030 грн. 52 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 15 638 грн. 69 коп. поточної заборгованості по відсотками, 119 245 грн. 01 коп. простроченої заборгованості по відсоткам, 76 889 грн. 43 коп. пені; стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 32 776 грн. 07 коп. судового збору.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 27.04.2015 видано накази.

12.02.2018 на адресу суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" на органу Державіної виконавчої служби, в якій скаржник просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу;

- постановити ухвалу про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №904/407/15 від 27.04.2015 року, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» з ТОВ «Торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак».

В обгрунтування скарги скаржник зазначає, що 19.10.2017 ним до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направлено інформаційний запит за вих. №1322 щодо надання інформації про хід виконання судового рішення № 904/407/15 від 27.04.2015, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» з ТОВ «Торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 638 803 грн. 66 коп., відповіді на яке банк не отримав. Проте, 31.01.2018 ПАТ «МКБ» отримав постанову Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Скаржник зазначає, що жодних постанов державного виконавця про арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження тощо на адресу банку не надходило, інформація щодо виклик боржника державним виконавцем для врегулювання погашення заборгованості, чи направлення останнім запитів до дергеокадастру, ДАІ тощо, з метою виявлення майна боржника, у банку також відсутня, у зв'язку із чим ставить під сумнів виконання державним виконавцем будь-яких виконавчих дій взагалі, що виключає підстави для повернення виконавчого документу без виконання. Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, що винесена державним виконавцем із порушенням норм законодавства про виконавче провадження, у зв'язку із чим просить суд її скасувати та зобов'язати державного виконавця відносити виконавче провадження № 47760682.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2018 скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 22.02.2018.

Ухвалами господарського суду від 22.02.2018 та 06.03.2018 розгляд скарги відкладався на 06.03.2018 та 20.03.2018 відповідно, у зв'язку із неявкою представників сторін та ВДВС у призначені судові засідання, ненаданням сторонами та ВДВС витребуваних судом документів, що унеможливлювало розгляд скарги по суті за наявними матеріалами.

У судове засідання 20.03.2018 сторони та ВДВС явку повноважних представників не забезпечили. Про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав до суду заперечення на скаргу, в яких зазначив, що державним виконавцем проведено всі необхідні виконавчі дії щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015 справі №904/407/15, відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження, із дотриманням строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 47760682. Звертає увагу суду, що у скарзі Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на дії державного виконавця відсутні посилання на будь-які правові підстави для скасування постанови. Посилання скаржника, на те що йому невідомо, чи надсилалася запити до реєструючих органів, вважає безпідставними з огляду на те, що ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено право сторони виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Представник стягувача не звертався до ВДВС із проханням надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження. До того ж, вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства вимоги скаржника щодо постановлення судом ухвали про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 904/407/15 від 27.04.2015, оскільки такі дії можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Просив у задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні 20.03.2018 оголошена вступна та резолютивна частини ухвали господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами від імені України і є обов'язковими для виконання на всій території України. Обов'язковість рішення суду, як одна із засад судочинства також встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язковість судових рішень, що набрали законної сили, до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України).

З наданих на вимогу суду Чечелівським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копій матеріалів виконавчого провадження № 47760682 вбачається наступне.

Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» звернулось до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою (т. 2 а.с. 23) про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015 по справі № 904/407/15, за яким стягненню підлягає заборгованість з ТОВ «Торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак» на користь ПАТ «Міський комерційний банк», а саме: 1 427 030 грн. 52 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 15 638 грн. 69 коп. поточна заборгованість по відсотками, 119 245 грн. 01 коп. прострочена заборгованість по відсоткам, 76 889 грн. 43 коп. пеня.

Постановою заступника начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ від 05.06.2015 (т. 2 а.с. 26) відкрито виконавче провадження ВП № 47760682 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/407/15 виданого 27.04.2015 про стягнення з ТОВ «Торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак» на користь ПАТ «Міський комерційний банк» простроченої заборгованості за кредитом - 1 427 030 грн. 52 коп., поточної заборгованості по відсотками - 15 638 грн. 69 коп., простроченої заборгованості по відсоткам - 119 245 грн. 01 коп., пені - 76 889 грн. 43 коп.

Постановою в.о. начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ від 10.07.2015 (т. 2 а.с. 56) виконавче провадження ВП № 47760682 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/407/15 від 27.04.2015 закінчено, у звязку із тим, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5286/15 від 01.07.2015 боржника було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

04.11.2016 ПАТ «Міський комерційний банк» звернулось до начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зі скаргою на дії державного виконавця (т. 2 а.с. 65-67), в якій просило здійснити перевірку виконавчого провадження ВП № 47760682 та скасувати постанову Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ від 10.07.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 47760682.

14.11.2016 року в.о. начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ винесено постанову про перевірку виконавчого провадження ВП № 47760682 (т. 2 а.с. 71-73), якою дії заступника начальника відділу були визнані такими, що вчинені з порушенням ст. 49, 51 Закону України «Про виконавче провадження», та скасовано постанову ВП № 47760682 від 10.07.2015 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

14.11.2016 постановою головного державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ (т. 2 а.с. 75) відновлено виконавче провадження ВП № 47760682 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/407/15 від 27.04.2015.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV, що втратив чинність на підставі Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон).

Так, п. 1 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ встановлено, що цей закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 05.01.2017 року. Пунктом 7 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 7 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № 47760682 було відновлено після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ, отже, виконавчі дії в межах провадження повинні здійснюватись відповідно до цього Закону.

13.02.2017 року до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ від Господарського суду Дніпропетровської області надійшов оригінал наказу № 904/407/15 від 27.04.2015, виданий Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак" на користь ПАТ " Міський комерційний банк" 1 427 030,52 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 15 638,69 грн. - поточної заборгованості по відсотками, 119 245,01 грн. - простроченої заборгованості по відсоткам, 76 889,43 грн. - пені (т. 2 а.с. 78).

Стаття 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що заходами примусового виконання рішень, зокрема, є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 47760682, заступником начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ здійснено наступні запити державного виконавця:

- № 3047/02 від 24.05.2017 до Департаменту регулювання депозитарної та розрахункової-клірингової діяльності Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України (т. 2 а.с. 83);

- № 3046/02 від 24.05.2017 до Головного управління Держпраці (т. 2 а.с. 84);

- № 3045/02 від 24.05.2017 до Головного управління Держгеокадастру (т. 2 а.с. 85);

- № 3044/02 від 24.05.2017 до ДПІ у Красногвардійському районі (т. 2 а.с. 86);

- № 3043/02 від 24.05.2017 до КП «ДМБТІ» (т. 2 а.с. 87);

- № 3042/02 від 24.05.2017 Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (т. 2 а.с. 88).

26.06.2017 постановою заступника начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ від 26.06.2017 (т. 2 а.с. 89-90) обєднано виконавчі провадження № 47760682, № 47799952 у зведене виконавче провадження № 54203115.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Красногвардійським відділом державної виконавчої служби ДМУЮ було отримано відповіді на запити державного виконавця:

- № НОМЕР_1 від 20.06.2017 від Державної фіскальної служби України (т. 2 а.с. 92);

- № 7.2/6884 від 19.06.2017 від Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (т. 2 а.с. 97);

- від Головного управління Держгеокадастру (т. 2 а.с. 98);

- № 5182-20/04 від 03.07.2017 від Головного управління Держпраці (т. 2 а.с. 99);

- № 10101/1.575.50 від 15.08.2017 від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України (т. 2 а.с. 118).

- № НОМЕР_2 від 28.09.2017 від Державної фіскальної служби України (т. 2 а.с. 119);

- від 26.10.2017 від МВС України (т. 2 а.с. 123).

Згідно відповідей які надійшли до відділу за боржником ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак" не зареєстровано транспортних засобів, відсутні цінні папери та корпоративні права, не зареєстрована сільськогосподарська та будівельна техніка, не зареєстровано великовантажних, технологічних транспортних засобів, не зареєстровано право власності на земельні ділянки (оренда), повітряних суден, морських та річкових суден не зареєстровано, дебіторська заборгованість у боржника відсутня.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак" за боржником не зареєстровано нерухомого майна.

Також виконавчою службою було виставлено платіжні вимоги на примусове списання грошових коштів боржника, що містяться на банківських рахунках. Однак, вказані платіжні вимоги були повернуті без виконання, у звязку із відсутністю грошових коштів на рахунках боржника.

17.01.2018 заступником начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено Акт державного виконавця (т. 2 а.с. 147), відповідно до якого виходом державного виконавця за адресою вул. Ударників, 27 встановити місцезнаходження ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак" не виявилось можливим.

19.01.2018 заступником начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову (т. 2 а.с. 149), якою виведено виконавче провадження № 47760682 із зведеного виконавчого провадження № 54203115.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження припиняється, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

19.01.2018 постановою заступника начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (т. 2 а.с. 152) встановлено, що здійснені державним виконавцем всі заходи щодо розшуку боржника та майна боржника за адресою, що територіально підлягає Чечелівському району м. Дніпра виявилися безрезультатними, а саме: неодноразово здійснювались виходи за адресою, що вказана у виконавчому документі, на момент виходу перевірити майновий стан боржника не вдалось. На неодноразові виклики до відділу ДВС боржник не з'явився, встановити дійсне фактичне місцезнаходження боржника та знаходження майна за даною адресою, вказаною у виконавчому документі не виявилось можливим. Кошти на рахунках відсутні. З метою повного виконання рішення суду на майно боржника накладено арешт. Стягнення не проводились. У звязку із викладеним виконавчий документ: наказ № 904/407/15 від 27.04.2015 виданий Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "Мега Пак" на користь ПАТ " Міський комерційний банк" 1 427 030,52 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 15 638,69 грн. - поточної заборгованості по відсотками, 119 245,01 грн. - простроченої заборгованості по відсоткам, 76 889,43 грн. - пені повернуто стягувачу.

З вищевикладеного вбачається, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження вчиняв виконавчі дії відповідно до вимог діючого законодавства, а саме державним виконавцем були здійснені запити до державних органів, підприємств, установ, організацій та отримано інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з метою виявлення матеріальних цінностей та майна, на яке можливо звернути стягнення, виставлено платіжні вимоги на примусове списання грошових коштів боржника, а також здійснювались виходи за адресою, що вказана у виконавчому документі з метою розшуку боржника та перевірки його майнового стану.

Таким чином, державний виконавець, керуючись нормами чинного законодавства, здійснив належні заходи щодо розшуку боржника та майна боржника, а встановивши, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.01.2018. ВП № 47760682.

Відповідно до ст. 339, ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права; скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

За приписами ст. 343 Господарського процесуального кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості що узгоджується також зі статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, оскільки постанова заступника начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.01.2018 ВП № 47760682 прийнята відповідно до закону та в межах його повноважень, а зазначені у скарзі доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної скарги, господарський суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо вимоги скаржника постановлення судом ухвали про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 904/407/15 від 27.04.2015, суд вважає за необхідне зазначити, що надаючи оцінку доводам скаржника, в контексті вимог ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За встановлених обставин, суд вважає заперечення державного виконавця обґрунтованими, його дії під час виконання спірного виконавчого документу законними та такими, що відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", у звязку із чим не знаходить підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк"та приходить до висновку про відмову в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 18, 234, 339 - 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання - 26.03.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1