РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2018Справа № 910/19524/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестагрохім" (м. Черкаси)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс Агро Центр" (м. Київ)

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники сторін:

від позивача - Колодницький В.Е. (представник за довіреністю);

від відповідача - Тарасов В.М. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 15.03.2018р., відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників сторін, що повний текст рішення буде складено та підписано 28.03.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

06 листопада 2017 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестагрохім" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 23.10.2017 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс Агро Центр" (відповідач) в якій викладені позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором № 121 від 23.02.2015 року в сумі 1 138 118,13 грн. з них: передоплати за непоставлений товар - 941 703,00 грн. (дев'ятсот сорок одна тисяча сімсот три гривні), неустойки - 181 497,50 грн. (сто вісімдесят одна тисяча чотириста дев'яносто сім гривень 50 копійок) та процентів за користування чужими грошовими коштами - 14 917,63 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сімнадцять гривень 63 копійки).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/19524/17, розгляд справи призначено на 28.11.2017 року.

В судовому засіданні 28.11.2017 року оголошено перерву до 21.12.2017 року.

15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2017 року судом постановлено здійснювати розгляд справи № 910/19524/17 у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 30.01.18 року.

06 листопада 2017 року через канцелярію до суду від позивача надійшла заява б/н б/д "Про забезпечення позову" в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАНС АГРО ЦЕНТР", 03148, м. Київ, вул. Сім'ї Стешенків, будинок 1, офіс 5 в межах суми позову в розмірі 1 138 118,13 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч сто вісімнадцять гривень) гривень 13 копійок, що обліковуються на рахунку 9300 в AT "УкрСиббанк" МФО 351005 та будь-яких виявлених державним виконавцем розрахункових рахунках відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 року судом відмовлено в задоволенні заяви б/н б/д "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестагрохім".

19 грудня 2017 року через канцелярію до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 14.12.2017р. "Про повернення судового збору" в якій заявником викладені вимоги про повернення сплаченого судового збору з підстав зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 року повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестагрохім" (ідентифікаційний код 38553435, адреса: 18031, Черкаська обл., м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 150, оф. 1, р/р 6073, отримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестагрохім", ЄДРПОУ - 38553435, найменування банку - Черкаське ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м. Черкаси, МФО 354347) судовий збір сплачений платіжним дорученням № 2330 від 26.10.2017р. в частині розміру - 637,39 грн. (шістсот тридцять сім гривень 39 копійок).

28 листопада 2017 року через канцелярію до суду від відповідача надійшла заява б/н від 27.11.2017р. "Про залишення позову без розгляду". В обґрунтування вказаної заяви відповідачем відмічено про ненадання позивачем доказів для встановлення підстав для застосування до спірних правовідносин приписів статті 693 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим позов має бути залишеним без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 року відмовлено в задоволенні заяви б/н від 27.11.2017р. "Про залишення позову без розгляду" Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс Агро Центр" по справі № 910/19524/17.

В судовому засіданні 30.01.2018 року судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 01.03.2018 року о 11:50 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 року розгляд справи по суті відкладено на 15.03.18 року.

Під час перебування справи на розгляді в суді позивач, користуючись передбаченими ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, 18.12.2017р. через канцелярію подав до Господарського суду міста Києва заяву б/н від 14.12.2017р. "Про зменшення позовних вимог" в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс Агро Центр" заборгованість за договором № 121 від 23.02.2015 року в сумі 1 095 625,78 грн. з них: передоплати за непоставлений товар - 900 453,00 грн., неустойки - 180 363,39 грн. та процентів за користування грошовими коштами - 14 809,39 грн. Вказана заява, приймаючи до уваги дотримання позивачем вимог ст.ст. 46, 182 Господарського процесуального кодексу України, прийнята судом до розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як Постачальник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором № 121 від 23.02.2015 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив поставку попередньо оплаченого позивачем, як Покупцем, товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином з передоплати за непоставлений товар в сумі 900 453,00 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку - 180 363,39 грн. та процентів за користування грошовими коштами - 14 809,39 грн.

З викладеними позивачем в позові твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві вказав, що не уклавши Специфікацію, позивач (Покупець) всупереч вимог п. 2.1 Договору провів оплату без погодження з відповідачем (Постачальником) Специфікації - чим надав TOB «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» право скористатись вимогами п. 6.2 Договору. На думку відповідача, в матеріалах позову відсутні жодні докази в підтвердження того, що TOB «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» безпідставно відмовило ТОВ "Інвестагрохім" у відвантаженні товару.

В судовому засіданні 15.03.18 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2015 року між позивачем (надалі - Покупець або Отримувач або Замовник) та відповідачем (далі по тексту - Продавець або Постачальник) (разом - сторони) було укладено договір № 121 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір поставки), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах визначених договором, Постачальник зобов'язується поставити (передати) у власність Покупця мінеральні добрива (Товар), а Покупець зобов'язується прийняти Товар та своєчасно здійснити його оплату.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

В період з листопада 2016 року по лютий 2017 року Покупець сплатив на користь Продавця 2 156 440,00 грн. за Товар, що підтверджується банківськими виписками.

Матеріали справи свідчать, що Продавець поставив Покупцю Товару на суму 1 214 737,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №№:2856, 466, 306, 391, 403, 548, 531 та 1014.

За п. 3.2. Договору відвантаження партії Товару здійснюється в строки, які зазначені в Специфікації.

Таким чином, погодженими сторонами є умови щодо здійснення відвантаження партії Товару в строки, які зазначені в Специфікації.

Відповідно до п. 6.2. Договору в разі проведення передплати без погодження, Продавець залишає за собою право самостійно встановлювати строки відвантаження Товару.

За таких обставин, Покупець повинен погодити питання передплати з Продавцем, оскільки у випадку такого непогодження Продавець залишає за собою право самостійно встановлювати строки відвантаження Товару.

Суд відмічає, що матеріали справи не містять Специфікації до Договору, з якої б вбачалися умови щодо строків відвантаження Продавцем партії Товару.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що за умовами п. 6.2. Договору в разі проведення Покупцем передплати без погодження, Продавець залишає за собою право самостійно встановлювати строки відвантаження Товару, не доведеним, в силу п. 3.2. Договору, є факт порушення Продавцем умов Договору в частині строків поставки Товару на користь Покупця. Відтак, зважаючи на недоведеність, в силу ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, з боку позивача наявності обставин прострочення відповідачем строків поставки Товару всупереч умов Специфікації за Договором, необґрунтованими, за викладених у позові б/н від 23.10.2017 року підстав, є твердження позивача щодо існування у відповідача заборгованості за Договором в розмірі передоплати за непоставлений товар - 900 453,00 грн., з розрахунку: 941 703,00 грн. (початковий борг) - 41 250,00 грн. (повернені кошти згідно листа № 20/09 від 20.09.2017р.).

Окремо суд зазначає, що з опису вкладення в цінний лист від 16.08.2017р. не випливають обставини направлення Покупцем на адресу Продавця претензії вих. 14-08 від 14.08.2017р., що не підтверджує викладених позивачем в позові обставин щодо звернення Покупця до Продавця з вимогами про повернення останнім заборгованості в розмірі 941 703,00 грн.

Щодо заявлених до стягнення: неустойки - 180 363,39 грн. та процентів за користування грошовими коштами - 14 809,39 грн. то суд вказує, що з урахуванням недоведеності позовних вимог про стягнення 900 453,00 грн. основного боргу, необґрунтованими є похідні від боргу заявлені відповідні вимоги.

Зважаючи на викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.03.2018р.

Суддя О.В. Котков