ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року, м. Херсон, справа № 923/110/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., при секретарі судового засідання Бєловій О.С., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб"юторська компанія "Сієста"

про стягнення 308992,40 грн,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача не зявився,

в с т а н о в и в:

12.02.2018 до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з вимогами, спрямованими до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибютерська компанія «Сієста», про стягнення 308992,40 грн, з яких: 97135,69 грн основної заборгованості, 179895,30 грн процентів, 31957,62 грн комісійних та 3,79 грн пені; які ґрунтуються на несвоєчасному виконанню відповідачем взятих на себе зобовязань за договором про відкриття карткового рахунку та надання кредиту від 15.03.2012 щодо своєчасного повернення суми кредиту, сплати відсотків за його користування та комісійних за надані послуги.

Ухвалою суду від 15.12.2017 порушене провадження у справі та її розгляд призначений за правилами загального провадження. Зокрема, в судовому засіданні 06.03.2018 у справі проведене підготовче провадження, а безпосередньо розгляд справи проведений 20.03.2018. Під час підготовчого засідання відповідачем відзив не наданий. Поряд з цим, розгляд справи проведено без участі представника відповідача, оскільки в засідання суду він не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом направлення ухвали суду від 15.02.2018, яка повернулася до суду з відміткою поштової організації про повернення кореспонденції у звязку із завершенням строку зберігання. Зокрема, ухвала суду направлена за адресою відповідача: м. Херсон, вул. Тельмана, буд. 2; яка відповідає адресі реєстрації, що слідує з відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осбі-підприємців.

Крім викладеного судом встановлено, що 15.03.2012 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибютерська компанія «Сієста» укладений договір банківського обслуговування, який складається із заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки та подачі відповідачем 15.03.2012 розрахункових документів на використання кредитних коштів, в яких висловлена заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», Тарифів банку, розміщених в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, за яким позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № 1313 та зобовязався встановити і обслуговувати кредитний ліміт в розмірі 97200 грн.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.1. Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. Згідно з пунктом 3.2.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит в максимальному розмірі кредитного ліміту 97200 грн, підтвердженням чому є Виписка по рахунку № 1313 за період з 28.02.2014 по 05.02.2018 та меморіальні ордери від 28.02.2014 на суму 79555,58 грн, від 03.03.2014 на суму 848,54 грн, від 03.03.2014 на суму 79555,58 грн, від 03.03.23014 на суму 489,92 грн, від 30.04.2014 на суму 97135,69 грн, натомість, за обліковими даними позивача позичальник не виконав взяті на себе зобовязання за договором щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісійних, у звязку з чим заборгував станом на 02.02.2018 97135,69 грн заборгованості по кредиту, 179895,30 грн заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 27.03.2014 по 01.02.2018, а також 31957,62 грн комісійних, що вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Встановлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобовязань, в силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобовязань (майново-господарських зобовязань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений кредитний договір. Зокрема, згідно до приписів статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3.2.1.4. Умов та правил надання банківських послуг сторони встановили, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо піддягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За пунктом 3.2.1.4.9. Умов та правил надання банківських послуг розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Також відповідач зобов'язався сплатити банку винагороду відповідно до пунктів 3.2.1.4.4. - 3.2.1.4.6. Умов та правил надання банківських послуг.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобовязань, за яким субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). При цьому не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7).

Таким чином, несплата суми кредиту, процентів за користування ним та комісійних є порушенням взятих позичальником на себе зобовязань за договором та вказаних правових положень.

За невиконання відповідачем зобов'язань за договором позивачем нарахована пеня в розмірі 3,76 грн відповідно до наданого розрахунку за період з 03.04.2014 по 30.04.2014.

Зокрема, за умовами пункту 3.2.1.5.1. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, строків повернення кредиту, останній сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3., від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення суми пені, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобовязань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, а якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобовязання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобовязання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобовязання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

При цьому за частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.1.5.4. Умов та правил надання банківських послуг сторони встановили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених пунктами 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

За таких обставин нарахування пені за вказаний період та у обрахованій сумі є правомірним.

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, несплати заборгованості в добровільному порядку, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи правомірність позовних вимог, судовий збір в розмірі 4634,89 грн відноситься на відповідача.

На підставі вказаних правових норм і керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибютерська компанія «Сієста» (73000 м. Херсон, вул. Тельмана, буд. 2, ідентифікаційний код 16325559) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ідентифікаційний код 14360570) 97135,69 грн основної заборгованості, 179895,30 грн процентів, 31957,62 грн комісійних, 3,79 грн пені та 4634,89 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21.03.2018

Суддя М.К. Закурін