ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2018 р. Справа № 922/3928/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В., суддя Пушай В.І.

секретар судового засідання Бєлкіна О.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 03.02.2018

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 35 від 25.10.2017

ОСОБА_3, довіреність № 29 від 01.08.2017

розглянувши апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків ( вх. № 292 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2018 у справі № 922/3928/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера", м. Харків

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.09.2017 року № 120-р/к, яким було визнано, що ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" вчинило правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції, та накладено штраф у розмірі 34000,00 грн. Витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.01.2018 у справі № 922/3928/17 (суддя Шатерніков М.І.) позов задоволено повністю. Скасовано рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №120-р/к у справі № 2/12-54-17 від 19.09.2017 року як незаконне.

Стягнуто з Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" 1600,00 грн. судового збору.

Не погодившись з даним рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2018 у справі № 922/3928/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Зокрема в обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що вимога голови відділення від 11.05.2017 № 02-26/2-1451 є чинною та законною, не скасована та не визнана недійсною у встановленому законом порядку, а тому є обов'язковою для виконання; виходячи з положень чинного законодавства, відділення у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача відповідну інформацію, шляхом направлення вимоги, необхідну для проведення дослідження ринків послуг з реконструкції нежитлових приміщень, а позивач в свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлений строк. Відповідач вказує на те, що підставою для дослідження ринку послуг з реконструкції нежитлових приміщень стало звернення депутата Харківської обласної ради ОСОБА_4 від 21.06.2016 № Д/261, який повідомив про наявність ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Тобто, як зазначає відповідач, виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції є наслідком дослідження ринку, а не його передумовою. Відповідач вважає, що бездіяльність ТОВ "БК "Укртехносфера" по неподанню інформації, передбаченої вимогою, у встановлений строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктом 13 статті 50 закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, а тому територіальним відділенням прийнято рішення з дотриманням діючого законодавства та відсутні підстави для визнання його недійсним на підставі статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2018 у справі № 922/3928/17 призначено до розгляду на 12.03.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Медуниця О.Є., на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 12.03.2018 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено наступний склад колегії суддів для розгляду справи № 922/3928/17: головуючий суддя Білецька О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Пушай В.І.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 розгляд апеляційної скарги Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2018 у справі № 922/3928/17 відкладено на 21.03.2018 в звязку з неявкою представників сторін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу з наведеними відповідачем доводами не погоджується, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2018 у справі № 922/3928/17 без змін. Позивач зокрема зазначає про те, що судом першої інстанції вірно встановлено, що дослідження на предмет дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції за своїм функціональним призначенням та спрямованістю не є дослідженням ринків, так само, зважаючи на характер та обсяги запитуваної інформації, остання не є інформацією про реалізацію позивачем конкурентної політики.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11.05.2017 року відповідачем направлено на адресу ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" вимогу № 02-26/2-1451.

Відповідна вимога мотивована розглядом справи про порушення учасниками торгів, які проводились територіальним управлінням ДСА України у Харківській області, законодавства про захист економічної конкуренції.

Крім того, відповідачем направлялися з аналогічних підстав вимоги №02-26/2-1880 від 01.07.2016 та №02-26/2-111 від 16.01.2017.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29 серпня 2017 року у справі № 922/2273/17 встановлено, що вимога №02-26/2-1880 від 01.07.2016, вимога №02-26/2-111 від 16.01.2017 є тотожними та винесеними у зв`язку з однією підставою і не можуть розглядатись як самостійні та окремі адміністративні акти відповідача.

Позивач зазначає, що вимога №02-26/2-1451 від 11.05.2017 за своїм змістом ідентична вимогам №02-26/2-1880 від 01.07.2016, №02-26/2-111 від 16.01.2017. А тому справа №2/12-54-17 є по своїй суті ідентичною справі №2/12-12-17, за результатами якої винесено рішення №56-р/к від 04.05.2017, скасоване у подальшому рішенням господарського суду Харківської області від 29.08.2017 у справі № 922/2273/17. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 у справі №922/2273/17 вказане рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Порівнюючи вимоги № 02-26/2-1451 від 11.05.2017, № 02-16/2-1870 від 01.07.2016 року та № 02-26/2-111 від 16.01.2017 року судом першої інстанції встановлено, що вказані вимоги направлялись позивачеві з підстави дослідження наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", в обох вимогах витребовувалась тотожна по суті інформація щодо участі позивача в процедурі відкритих торгів на закупівлю послуг капітального ремонту за ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 (Капітальний ремонт і реставрація) за кодом CPV за ДК 021:2015-45453000-7, а саме капітального ремонту адміністративної будівлі Валківського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Валки, вул. Карла Лібкнехта, 4 проведених Територіальним управлінням ДСА України у Харківській області (оголошення про проведення відкритих торгів №124406 в Інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" від 27.05.2016 №100), перелік питань у вказаних вимогах, за винятком доданого пункту про надання копії документації Торгів та виключеного пункту про структурні підрозділи позивача у вимозі №02-26/2-111 від 16.01.2017 року та вимозі №02-26/2-1451 від 11.05.2017 , в усіх вимогах є однаковим.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги № 02-26/2-1451 від 11.05.2017, № 02-16/2-1870 від 01.07.2016 року та № 02-26/2-111 від 16.01.2017 року є тотожними та винесеними у звязку з однією підставою і не можуть розглядатись як самостійні та окремі адміністративні акти відповідача.

Крім того, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вимоги № 02-26/2-1451 від 11.05.2017, № 02-16/2-1870 від 01.07.2016 року та № 02-26/2-111 від 16.01.2017 року винесені з підстави дослідження наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а не у звязку з дослідженням ринків, як про це наголошує відповідач.

Обґрунтовуючи необхідність отримання визначеної в оскаржуваній вимозі від 11.05.2017 № 02-26/2-1451 інформації та копій документів, відповідач посилався на приписи статей 3, 7, 12, пунктів 5, 12 частини першої статті 17, статті 22, частини першої та другої статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статей 1, 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", пунктів 1, 3, 8, 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001р.№ 32-р (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2001р. за № 291/5482).

При цьому, згідно оскаржуваної вимоги щодо надання інформації вказано про інформацію депутата Харківської обласної ради ОСОБА_4, за якою, як він вважає, є ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" при здійсненні торгів на закупівлю послуг капітального ремонту адміністративної будівлі Валківського районного суду Харківської області в м. Валки Харківської області по вул. К. Лібкнехта,4.

Як встановлено судом першої інстанції, вказана інформація про можливі порушення вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції" міститься в депутатському зверненні, направленому депутатом Харківської обласної ради ОСОБА_4 на адресу голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до пункту 17 статті 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (чинного на момент подання відповідного звернення) органом оскарження щодо проведення державних закупівель є Антимонопольний комітет України, а не його територіальні відділення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за узгодженими діями, концентрацією Антимонопольний комітет України має такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

У свою чергу, згідно з пунктом 1 частини третьої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

За результатами аналізу наведених норм місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що Антимонопольний комітет України має повноваження на витребування від суб'єктів господарювання необхідної для здійснення його повноважень інформації. У той же час реалізація зазначених повноважень має бути обумовлена настанням певних передбачених законом обставин.

Так, зокрема, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та у сфері здійснення контролю за узгодженими діями та концентрацією реалізація зазначених повноважень безпосередньо пов'язана із розглядом заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або ж проведенням перевірки.

У той час, повноваження Антимонопольного комітету України щодо витребування інформації, необхідної для дослідження ринків, а також інформації про реалізацію конкурентної політики у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності зазначеними умовами - розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або ж проведенням перевірки, не обмежуються.

Як вбачається з матеріалів справи, в спірних правовідносинах направлення позивачеві вимоги про надання інформації обумовлено проведенням дослідження ринків послуг з реконструкції нежитлових приміщень в зв'язку з інформацією депутата Харківської обласної ради ОСОБА_4 про наявність у діях учасників торгів, які проводилися Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Місцевим господарським судом в даній справі не встановлено та матеріалами справи не підтверджено наявності факту порушення розгляду заяви або ж справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції чи проведення відповідачем перевірки в порядку, передбаченому законом.

Зважаючи на недоведеність з боку відповідача правових підстав для реалізації відповідачем повноважень на витребування інформації, суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправність вимоги щодо надання інформації як такої, що висунуто відповідачем із перевищенням наданих законом повноважень, та, як наслідок, задоволення позову в звязку з правомірністю вимоги позивача про скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 120-р/к у справі № 2/12-54-17 від 19.09.2017, як незаконне.

З висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що вимога голови відділення від 11.05.2017 № 02-26/2-1451 є чинною, законною та обов'язковою для виконання; виходячи з положень чинного законодавства. Відділення у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача відповідну інформацію, шляхом направлення вимоги, необхідну для проведення дослідження ринків послуг з реконструкції нежитлових приміщень, а позивач в свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлений строк; враховуючи, що законодавством не встановлено обмежень для проведення дослідження ринків для відділення, а також обов'язкові підстави, за наявності яких можливо здійснювати такі дослідження. Відповідач вважає, що бездіяльність ТОВ "БК "Укртехносфера" по неподанню інформації, передбаченої вимогою, у встановлений строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктом 13 статті 50 закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, а тому територіальним відділенням прийнято рішення з дотриманням діючого законодавства та відсутні підстави для визнання його недійсним на підставі статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Колегія суддів вважає наведені відповідачем доводи безпідставними та погоджується з доводами позивача та висновками суду першої інстанції в частині того, що дослідження на предмет дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції за своїм функціональним призначенням та спрямованістю не є дослідженням ринків: так само, зважаючи на характер та обсяг запитуваної інформації, остання не є інформацією про реалізацію позивачем конкурентної політики.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за:

- заявами суб'єктів господарювання, громадян, об'єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України доведення законності вимог про надання інформації напряму залежить від доведення факту здійснення органами АМК того чи іншого повноваження, з яким закон пов'язує їх право вимагати інформацію (постанова Верховного Суду України від 8 вересня 2015 р. у справі 21-1902а15).

Матеріали справи будь-яких доказів, крім тверджень відповідача, про проведення дослідження ринків, а не перевірки наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не містять.

Матеріалами справи також не підтверджено наявності факту порушення розгляду заяви або ж справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції чи проведення відповідачем перевірки в порядку, передбаченому Положенням про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженим розпорядженням Антимонопольного комітету України від 25.12.2001р. N 182-р. Відповідач не заперечує відсутність факту порушення зазначеної вище справи чи проведення перевірки.

За вказаних обставин, зважаючи на недоведеність з боку відповідача виникнення будь-яких обставин, з якими закон пов'язує наявність підстав для реалізації відповідачем повноважень на витребування інформації, вимога від 11.05.2017 року № 02-26/2-1451 щодо надання інформації висунуто відповідачем із перевищенням наданих законом повноважень.

З огляду на зазначене, у відповідача не було жодних фактичних та правових підстав для винесення оскаржуваного рішення №120-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 2/12-54-17 від 19 вересня 2017 року.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд визнає доводи апеляційної скарги позбавленими фактичного та правового обґрунтування. Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами. Підстав для скасовування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2018 у справі № 922/3928/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 23.03.2018.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Пушай В.І.