РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2018Справа № 910/21396/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя»

до Приватного акціонерного товариства «Автокапітал»

про визнання недійсними пунктів договорів в частині третейських застережень.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Боженко І.Ф. (представник за довіреністю);

від відповідача - Гайдучик О.Д., Лук'яненко В.О. (представники за довіреностями).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, за яким судом порушено провадження у справі №910/21396/17, про визнання недійсними пунктів договорів в частині третейських застережень на підставі ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203 та ст. 215 ЦК України, а саме Позивач просить суд визнати недійсними:

- пункт 8.4., підпункти 8.4.1. - 8.4.6. пункту 8.4. Дилерського договору № 15 від 05 травня 2015 року, укладеного між Відповідачем та Позивачем, а також підпункт 6 пункту 1 Додатка № 1 до вказаного Дилерського договору № 15 від 05 травня 2015 року та Додаток № 6 до Додатку № 1 до вказаного Дилерського договору № 15 від 05 травня 2015 року;

- пункт 9.4., підпункти 9.4.1. - 9.4.6. пункту 9.4. Дилерського договору поставки автомобілів № 16 від 05 травня 2015 року, укладеного між Відповідачем та Позивачем;

- пункти 13.3. - 13.9. Договору № 17 поставки оригінальних запасних частин та обладнання від 05 травня 2015 року, укладеного між Відповідачем та Позивачем;

- пункт 11.4., підпункти 11.4.1. - 11.4.6. пункту 11.4. Договору відповідального зберігання № 18 від 05 травня 2015 року, укладеного між Відповідачем та Позивачем;

- пункт 10.4., підпункти 10.4.1. - 10.4.6. пункту 10.4. Договору про гарантійне та технічне обслуговування № 19 від 05 травня 2015 року, укладеного між Відповідачем та Позивачем;

- пункт 5.4. Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 20 від 05 травня 2015 року, укладеного між Відповідачем та Позивачем.

Вимоги позову мотивовані тим, що оспорювані третейські застереження (третейські угоди) є такими, що вчинені з недодержанням в момент їх вчинення вимог, які встановлені:

- ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки зміст оспорюваних третейських застережень (третейської угоди) суперечить ст. 8 Конституції України, п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України; суперечить моральним засадам суспільства в частині недотримання рівності та паритетності сторін; суперечить та не відповідає вимогам та правилам Закону України «Про третейські суди»; суперечить ЦК України в частині обмеження права Позивача звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України);

- ч. 3 ст. 203 ЦК України, оскільки волевиявлення Позивача, як учасника оспорюваних третейських застережень (третейських угод), було вільним і відповідало внутрішній волі Позивача на визначення саме третейського суду, який має найменування Третейський суд «Захист прав» та розташований за адресою: Україна, 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, якого, як виявилося, не існує; та при цьому не було та не могло бути іншого волевиявлення Позивача, як учасника оспорюваних третейських застережень (третейських угод), яке б було вільним і відповідало внутрішній волі Позивача, зокрема щодо визначення будь-якого іншого третейського суду, окрім конкретного третейського суду, який має найменування Третейський суд «Захист прав» та розташований за адресою: Україна, 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, якого, як виявилося, не існує;

- ч. 5 ст. 203 ЦК України, оскільки, зважаючи на визначення в оспорюваних третейських застереженнях (третейській угоді) третейського суду, який має найменування Третейський суд «Захист прав» та розташований за адресою: Україна, 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, якого, як виявилося, не існує, оспорювані третейські застереження (третейські угоди) є такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені, а саме - на остаточне врегулювання спорів, які виникають за відповідними договорами або у зв'язку з ними.

Відповідач вимоги позову відхиляє, зокрема, з посиланнями, що Позивач не надав доказів неможливості вирішення даного спору у третейському суді та не надав доказів звернення до Відповідача з пропозицією досудового врегулювання спору. Відповідач вважає, що спір має очевидно штучний характер, та що є безпідставними твердження Позивача про не знаходження третейського суду за місцем його знаходження і про не врегулювання сторонами питань регламенту суду, не визначення третейських суддів та/або порядку їх визначення (відібрання). Окремо Відповідач вказує на відсутність доказів не відповідності третейської угоди нормам закону та моральним засадам суспільства; на відсутність доказів недостатності обсягу цивільної дієздатності будь якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; на відсутність доказів не вільного волевиявлення та невідповідності третейської угоди внутрішній волі сторін, і також на недоведеність не спрямованість умом угоди на реальне настання правових наслідків, обумовлених нею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем та Відповідачем виникли правовідносини на підставі низки договорів: дилерського договору № 15 від 05 травня 2015 року, дилерського договору поставки автомобілів № 16 від 05 травня 2015 року, договору № 17 поставки оригінальних запасних частин та обладнання від 05 травня 2015 року, договору відповідального зберігання № 18 від 05 травня 2015 року, договору про гарантійне та технічне обслуговування № 19 від 05 травня 2015 року та Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 20 від 05 травня 2015 року (далі разом - Договори), які містять третейські застереження (третейські угоди у вигляді третейських застережень, ст. 12 Закону України «Про третейські суди», далі разом - Третейські угоди) наступного змісту:

- Дилерський договір № 15 від 05 травня 2015 року у пункті 8.4, підпунктах 8.4.1 - 8.4.6 пункту 8.4, а також у підпункті 6 пункту 1 Додатка № 1 та Додаток № 6 до Додатку № 1 до вказаного договору: 1) «Спори, які виникають за Договором або в зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів протягом 15ти календарних днів з дня отримання письмового повідомлення або претензії, передаються для остаточного врегулювання на розгляд Третейському суду «Захист прав» (Україна, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2). Третейський суд буде розглядати справу в складі одного третейського судді, якщо Сторони додатково не погодять іншого. Сторони погодились, що розгляд справи буде здійснюватись Головою Третейського суду або Третейським суддею, призначеним Головою Третейського суду. У випадку необхідності призначення проведення експертизи, Сторони попередньо та остаточно погодились, що вони будуть проводитись Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, якщо інше не буде визначено Третейським судом. При цьому Сторони цього Третейського застереження гарантують та зобов'язуються належним чином виконувати всі вказівки призначених для проведення експертизи експертів, своєчасно надавати для проведення експертизи необхідні матеріали, докази, в тому числі транспортні засоби, вузли чи агрегати за першою вимогою Третейського суду чи експерта. Сторони погодились, що після подання позову і до прийняття рішення Третейським судом позовні вимоги не підлягають зміні, доповненню чи уточненню. У випадку не виконання будь-якою із Сторін цього Договору рішення Третейського суду «Захист прав», така Сторона буде зобов'язана сплатити іншій Стороні штраф у розмірі 10% від вартості позову, але не менше ніж 1000 гривень на користь іншої Сторони. Рішення Третейського суду «Захист прав» буде обов'язковим для виконання Сторонами цього Договору.»; 2) «Дилер зобов'язаний повідомити Споживачу про можливість розгляду спору що виник у третейському суді «Захист прав», та запропонувати підписати третейську угоду (Додаток №6 до цієї Процедури), з роз'ясненням Споживачеві про мінімізацію у зв'язку з цим фінансових та часових витрат.»; 3) «Третейська угода. Покупець та Продавець, в подальшому при взаємному згадування - Сторони, а окремо - Сторона, керуючись власним волевиявленням, уклали цю Третейську угоду про наступне: 1. Усі спори, які можуть виникнути між Сторонами цієї Третейської угоди, в тому числі і з договору купівлі-продажу №__ від__ або у зв'язку з ним, будуть передаватись для остаточного врегулювання на розгляд Третейського суду «Захист прав» (надалі по тексту - Третейський суд). 2. Розгляд справи буде здійснюватись у відповідності з Законом України «Про третейські суди» та Регламентом Третейського суду. 3. Місцезнаходження Третейського суду - 01004, місто Київ, вул. Червоноармійське 15/2. 4. Третейський суд буде розглядати справу в складі одного третейського судді, якщо Сторони додатково не погодять іншого. 5. Сторони погодились, що розгляд справи буде здійснюватись Головою Третейського суду або Третейським суддею, призначеним Головою Третейського суду. 6. У випадку необхідності призначення проведення експертизи, Сторони попередньо та остаточно погодились, що вони будуть проводитись Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, якщо інше не буде визначено Третейським судом. При цьому Сторони цієї Третейської угоди гарантують та зобов'язуються належним чином виконувати всі вказівки призначених для проведення експертизи експертів, своєчасно надавати для проведення експертизи необхідні матеріали, докази, в тому числі транспортні засоби, вузли чи агрегати за першою вимогою Третейського суду чи експерта. 7. Сторони погодились, що після подання позову і до прийняття рішення Третейським судом позовні вимоги не підлягають зміні, доповненню чи уточненню. 8. Рішення Третейського суду буде обов'язковим для виконання. 9. У випадку не виконання будь-якою із Сторін цього Договору рішення Третейського суду «Захист прав», така Сторона буде зобов'язана сплатити іншій Стороні штраф у розмірі 10% від вартості позову, але не менше ніж 1000 гривень на користь іншої Сторони.»;

- Дилерський договір поставки автомобілів № 16 від 05 травня 2015 року у підпунктах 9.4.1 - 9.4.6 та в самому пункті 9.4: «Спори, які виникають за цим Договором або в зв'язку з ним, а так само по договорам, укладеними Сторонами на виконання цього Договору (далі - предмет спору), - не вирішені шляхом переговорів протягом 15ти календарних днів з дня отримання письмового повідомлення або претензії, передаються для остаточного врегулювання на розгляд Третейському суду «Захист прав» (Україна, м. київ, вул. Червоноармійська, 15/2). Третейський суд буде розглядати справу в складі одного третейського судді, якщо Сторони додатково не погодять іншого. Розгляд справи буде здійснюватись у відповідності із Законом України «Про третейські суди» та Регламентом Третейського суду. Сторони погодились, що розгляд справи буде здійснюватись Голово Третейського суду або Третейським суддею, призначеним Головою Третейського суду. У випадку необхідності призначення проведення експертизи, Сторони попередньо та остаточно погодились, що вони будуть проводитись Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, якщо інше не буде визначено Третейським судом. При цьому Сторони цього Третейського застереження гарантують та зобов'язуються належним чином виконувати всі вказівки призначених для проведення експертизи експертів, своєчасно надавати для проведення експертизи необхідні матеріали, докази, в тому числі транспортні засоби, вузли чи агрегати за першою вимогою Третейського суду чи експерта. Найменування і місцезнаходження сторін цієї третейської угоди, у формі третейського застереження в цьому Договорі, співпадає з найменуванням і місцезнаходженням Сторін цього Договору. Місце і дата укладення третейської угоди, у формі третейського застереження в цьому Договорі, співпадають з такими ж реквізитами цього Договору між Сторонами. Рішення Третейського суду «Захист прав» буде обов'язковим для виконання Сторонами цього Договору.

- Договір № 17 поставки оригінальних запасних частин та обладнання від 05 травня 2015 року у пунктах 13.3 - 13.9: «Усі суперечки, що виникають з цього Договору або у зв'язку з ним, між Сторонами, з яких не було досягнуто згоди, передаються для остаточного врегулювання на розгляд Третейському суду «Захист прав» (Україна, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2). Третейський суд буде розглядати справу в складі одного третейського судді, якщо Сторони додатково не погодять іншого. Сторони погодились, що розгляд справи буде здійснюватись Головою Третейського суду або Третейським суддею, призначеним Головою Третейського суду. У випадку необхідності призначення проведення експертизи, Сторони попередньо та остаточно погодились, що вони будуть проводитись Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, якщо інше не буде визначено Третейським судом. При цьому Сторони цієї Третейської угоди гарантують та зобов'язуються належним чином виконувати всі вказівки призначених для проведення експертизи експертів, своєчасно надавати для проведення експертизи необхідні матеріали, докази, в тому числі транспортні засоби, вузли чи агрегати за першою вимогою Третейського суду чи експерта. Сторони погодились, що після подання позову і до прийняття рішення Третейським судом позовні вимоги не підлягають зміні, доповненню чи уточненню. У випадку не виконання будь-якою із Сторін цього Договору рішення Третейського суду «Захист прав», така Сторона буде зобов'язана сплатити іншій Стороні штраф у розмірі 10% від вартості позову, але не менше ніж 1000 гривень на користь іншої Сторони. Рішення Третейського суду «Захист прав» буде обов'язковим для виконання Сторонами цього Договору.»;

- Договір відповідального зберігання № 18 від 05 травня 2015 року у підпунктах 11.4.1 - 11.4.6 пункту 11.4 та в самому п. 11.4: «Усі суперечки, що виникають з цього Договору або у зв'язку з ним, між Сторонами, з яких не було досягнуто згоди, передаються для остаточного врегулювання на розгляд Третейському суду «Захист прав» (Україна, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2). Третейський суд буде розглядати справу в складі одного третейського судді, якщо Сторони додатково не погодять іншого. Сторони погодились, що розгляд справи буде здійснюватись Головою Третейського суду або Третейським суддею, призначеним Головою Третейського суду. У випадку необхідності призначення проведення експертизи, Сторони попередньо та остаточно погодились, що вони будуть проводитись Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, якщо інше не буде визначено Третейським судом. При цьому Сторони цієї Третейської угоди гарантують та зобов'язуються належним чином виконувати всі вказівки призначених для проведення експертизи експертів, своєчасно надавати для проведення експертизи необхідні матеріали, докази, в тому числі транспортні засоби, вузли чи агрегати за першою вимогою Третейського суду чи експерта. Сторони погодились, що після подання позову і до прийняття рішення Третейським судом позовні вимоги не підлягають зміні, доповненню чи уточненню. У випадку не виконання будь-якою із Сторін цього Договору рішення Третейського суду «Захист прав», така Сторона буде зобов'язана сплатити іншій Стороні, штраф у розмірі 10% від вартості позову, але не менше ніж 1000 гривень на користь іншої Сторони. Рішення Третейського суду «Захист прав» буде обов'язковим для виконання Сторонами цього Договору.»;

- Договір про гарантійне та технічне обслуговування № 19 від 05 травня 2015 року у підпунктах 10.4.1 - 10.4.6 та в самому пункту 10.4: «Усі суперечки, що виникають з цього Договору або у зв'язку з ним, між Сторонами, з яких це було досягнуто згоди, передаються для остаточного врегулювання на розгляд Третейському суду «Захист прав» (Україна, 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 152). Третейський суд буде розглядати справу в складі одного третейського судді, якщо Сторони додатково не узгодять іншого. Сторони погодились, що розгляд справи буде здійснюватись Головою Третейського суду або Третейським суддею, призначеним Головою Третейського суду. У випадку необхідності призначення проведення експертизи, Сторони попередньо та остаточно погодились, що вони будуть проводитись Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, якщо інше не буде визначено Третейським судом. При цьому Сторони цієї Третейської угоди гарантують та зобов'язуються належним чином виконувати всі вказівки призначених для проведення експертизи експертів, своєчасно надавати для проведення експертизи необхідні матеріали, докази, в тому числі транспортні засоби, вузли чи агрегати за першою вимогою Третейського суду чи експерта. Сторони погодились, що після подання позову і до прийняття рішення Третейським судом позовні вимоги не підлягають зміні, доповненню чи уточненню. У випадку не виконання будь-якою із Сторін цього Договору рішення Третейського суду «Захист прав», така Сторона буде зобов'язана сплатити іншій Стороні штраф у розмірі 10% від вартості позову, але не менше ніж 1000 гривень на користь іншої Сторони. Рішення Третейського суду «Захист прав» буде обов'язковим для виконання Сторонами цього Договору.»;

- Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 20 від 05 травня 2015 року у пункті 5.4: «У випадку неможливості вирішення суперечок шляхом переговорів вони підлягають вирішенню в Третейському суді «Захист прав» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2).

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Позивач заявляє вимоги про визнання недійсними указаних вище пунктів та підпунктів договорів на підставі ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203 та ст. 215 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (1); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (5).

Позивач зазначає, що у нього виникла необхідність звернутися до вищевказаного Третейського суду «Захист прав», проте суд з таким найменуванням за вказаною у Договорах адресою не знаходиться, натомість знаходиться інший суд - Третейський суд «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна». Також Позивач на підтвердження обставини не існування як такого третейського суду «Третейський суд «Захист прав» посилається на відсутність відомостей про нього у відкритих державних реєстрах.

Відтак, оскільки на думку Позивача третейського суду «Захист прав» як за вказаною у Договорах адресою, так і в цілому не існує, та при цьому у Договорах сторони не визначили у оспорюваних Третейських угодах порядок утворення третейського суду для вирішення конкретного спору (як то питання регламенту, третейських суддів тощо), то на думку Позивача Третейські угоди суперечать ч. 2 ст. 1, абз. 2 ст. 2, ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч.ч. 1, 3, 4, 6 ст. 8, ст. 12 Закону України «Про третейські суди», та, як наслідок, не здатні забезпечити виконання завдань захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів Позивача шляхом розгляду та вирішення визначених оспорюваними Третейськими угодами спорів.

Щодо розташування за вказаною у Договорах (у Третейських угодах) адресою Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», то Позивач вказує, що на вирішення спорів цим третейським судом не погоджувався (не мав волевиявлення, щоб його позови по Договорам на підставі Третейських угод розглядалися саме Третейським судом «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна»).

Зокрема, Позивач посилається, що з огляду на описану ним у позові пов'язаність засновників та керівних органів ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна», яке є засновником постійно діючого Третейського суду «Захист прав» ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна», із керівництвом та вигодоодержувачем Відповідача, який є стороною Договорів та Третейських угод, то Позивач за жодних умов не погодився би на визначення у оспорюваних Третейських угодах постійно діючого третейського суду, що має найменування Третейський суд «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна».

Тобто, підписуючи оспорювані Третейські угоди, Позивач мав чітко сформоване вільне волевиявлення, яке відповідало внутрішній волі, на визначення у оспорюваних Третейських угодах третейського суду - Третейський суд «Захист прав», а не Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна».

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина 1 статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Позивач посилається, що враховуючи те, що Відповідач не повідомляв Позивача про вищеописану пов'язаність засновників та керівних органів Третейського суду «Захист прав» ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна» та Відповідача, то така поведінка Відповідача може вказувати на навмисне введення Позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема шляхом замовчування існування обставин щодо дійсного найменування конкретного третейського суду, які б дали можливість Позивачу виявити означену вище пов'язаність, та що б стало перешкодою для вчинення Позивачем відповідних правочинів.

Позивач вважає, що замовчуючи дійсне найменування конкретного третейського суду, Відповідач чітко розумів та бажав приховання від Позивача означеної вище пов'язаності та передання спорів для остаточного врегулювання на розгляд «лояльному» по відношенню до Відповідача третейському суду, який фактично та юридично пов'язаний із керівництвом та вигодоодержувачем Відповідача.

Зважаючи на наведене Позивач вважає, що зміст Третейських договорів суперечить визначеним у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, як то справедливість, добросовісність та розумність, та суперечить ч. 3 ст. 509 ЦК України (зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості).

Також Позивач вважає, що Третейські угоди суперечить також і моральним засадам суспільства в частині недотримання рівності та паритетності сторін, що є передумовою до створення наперед невиправдано невигідного становища Позивача по відношенню до становища Відповідача під час потенційного виникнення відносин остаточного вирішення спорів, переданих для остаточного врегулювання на розгляд «лояльному» по відношенню до Відповідача третейському суду, який фактично та юридично тісно пов'язаний із керівництвом та вигодоодержувачем Відповідача.

Також Позивач посилається на статтю 236 ЦК України, яка вказує, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Однак, проаналізувавши та дослідивши доводи Позивача, суд ставиться до них критично, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, Позивач у позові посилається на порушення його прав через відсутність існування - як фактично, так і за вказаною у Третейських угодах адресою третейського суду, на який він погодився - Третейського суду «Захист прав» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська (нині - Велика Васильківська), 15/2), а отже на неможливість доступу у обраному ним суді до захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів Позивача шляхом розгляду та вирішення визначених оспорюваними Третейськими угодами спорів.

Разом із цим, Позивачем не надано суду доказів звернення з вимогами та/або претензіями до Відповідача щодо відсутності погодженого ними третейського суду як фактично, так і за вказаною у Договорах адресою, і через це про фактичну неможливість розгляду обумовлених Третейськими угодами спорів, та/або про необхідність внесення змін до Договорів чи Третейських угод, про врегулювання можливості розгляду спорів іншим третейським судом; так само відсутні докази звернення до Відповідача щодо виключення спірних третейських застережень з договорів.

При цьому, у матеріалах справи міститься відповідь Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна» на запит Відповідача, де повідомлено, що у період з 05.05.2015 по час надання відповіді на адресу Третейського суду «Захист прав» ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна» не надходили від Позивача позовні заяви з вимогами до Відповідача, або будь-які інші письмові запити, в тому числі щодо надання регламенту третейського суду.

Вказана обставина відсутності будь-яких звернень, у тому числі з заявами або позовами до Відповідача, з боку Позивача до Третейського суду «Захист прав» ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна», Позивачем не спростована. Тобто, Позивач до вказаного третейського суду, у тому чисті на підставі Третейських угод, жодного разу не звертався і протилежного суду не довів.

Тобто, є недоведеною неможливість з боку Позивача вирішення спорів на підставі Третейських угод у Третейському суді «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна».

Щодо посилань позивача, що обумовлений сторонами у Третейських угодах Третейський суд «Захист прав» є іншим судом, ніж Третейський суд «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», а отже на останній Позивач не погоджувався, суд зазначає наступне.

Відповідно до Свідоцтва №015-г.с. 08.02.2015 було зареєстровано Третейський суд «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», засновник - Всеукраїнська громадська організація «Мерседес-Бенц Клуб Україна», адреса: 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська (нині - Велика Васильківська), 15/2.

При цьому, у Регламенті Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна» (тут і надалі мається на увазі доданий до відзиву регламент, документ викладений у вигляді буклету) затверджене третейське застереження в правочині, яке відповідає редакціям третейських застережень, які викладені у Договорах, укладених між Позивачем та Відповідачем, та це третейське застереження у Регламенті викладене саме із найменуванням Третейський суд «Захист прав».

Отже, співпадають як адреси, складові частини назв та рекомендовані редакції третейських застережень, які викладені у Договорах, щодо третейських судів, вказаних у позові під назвами «Третейський суд «Захист прав» та Третейський суд «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», при цьому суд зауважує, що у справі відсутні докази існування будь-якого іншого третейського суду під назвою «Захист прав», ніж Третейський суд «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», та Позивач укладаючи Договори з оспорюваними третейськими застереженнями не був позбавлений права та можливості до ознайомитися з вищевказаним свідоцтвом, у якому вказано приналежність третейського суду (назву організації, при якій він створений і діє). Тобто, Третейський суд «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна» це і є третейський суд, щодо якого сторони домовились та уклали оспорювані Третейські угоди.

Відтак, є безпідставними твердження Позивача, що Третейський суд «Захист прав» є зовсім іншим третейським судом, і не є Третейським судом «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна».

При цьому, судом враховано, що згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Отже, описаний вище Регламент Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», є невід'ємною частиною Третейських угод, які викладені в Договорах, укладених між Позивачем та Відповідачем. Тому суд визнає безпідставними твердження Позивача щодо не врегулювали питання регламенту, не визначення конкретних третейських суддів та/або порядку їх визначення/ відібрання тощо, оскільки дані питання регулюються Регламентом Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», який є невід'ємною частиною Третейських угод, які викладені в Договорах, укладених між Позивачем та Відповідачем.

З огляду на наведене необґрунтованими та безпідставними є також посилання Позивача на те, що третейський суд, який було погоджено сторонами у Договорах, відсутній за місцем його знаходження, і що Позивач та Відповідач не врегулювали питання регламенту такого суду та не визначили конкретних третейських суддів та/або порядок їх визначення/відібрання.

Окремо, щодо посилань Позивача на навмисне введення його Відповідачем в оману щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема шляхом замовчування обставин щодо дійсного найменування конкретного третейського, які б дали можливість Позивачу виявити означену ним пов'язаність засновників та керівних органів ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна», яке є засновником постійно діючого Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», із керівництвом та вигодоодержувачем Відповідача, та, у свою чергу, стали б перешкодою для вчинення Позивачем відповідних правочинів, то, як вже було вказано вище, текст третейського застереження, який викладено в Договорах, було використано із рекомендованого третейського застереження в правочинах, яке затверджено Регламентом Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», саме із найменуванням Третейський суд «Захист прав».

Щодо вигодоодержувача Відповідача та керівних органів ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна», яке є засновником постійно діючого третейського суду «Захист прав», то Позивачем не доведено перед судом, що інформація про них не могла бути відома Позивачу (Позивач не міг про це довідатись) з 05.05.2015, тобто від часу укладення Договорів, оскільки була у вільному доступі і не була прихованою від Позивача на момент укладення Договорів; матеріали справи не містять доказів протилежного. Крім того, підтвердженнями знаходження інформації у вільному доступі, у тому числі з можливістю отримати розширені відомості з пошуком змін на конкретну дату, є її розміщення у мережі інтернет на веб-сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/), а на іншому веб-сайті (http://rgo.informiust.ua/) розміщена у вільному доступі інформація щодо керівних органів органів ВГО «Мерседес-Бенц Клуб Україна», яке є засновником постійно діючого третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна». Відтак, посилання Позивача на введення його Відповідачем в оману та на приховування Відповідачем від нього інформації, не доведено перед судом усупереч ст.ст. 73, 74 ГПК України.

Як вже зазначалось вище, текст третейського застереження, який викладено в редакціях Дилерських договорів, було використано із рекомендованого третейського застереження в правочинах, яке затверджено Регламентом Третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», саме із найменуванням Третейський суд Захист прав».

Щодо вигодоодержувача ПРАТ «АВТОКАПІТАЛ» та керівних органів ВГО «М-БК Україна, яке є засновником постійно діючого третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», то інформація щодо даних осіб, з 05.05.2015 р., моменту укладення між Позивачем та Відповідачем Дилерських договорів, не змінилась. Окрім цього, дана інформація була у вільному доступі і не була прихованою від Позивача на момент укладення Дилерських договорів, оскільки, інформація знаходиться у вільному доступі, зокрема, за посиланнями, які використовував і сам Позивач, а саме: -Прз://и5г.тіпіust.gov.ua/ua/freesearch - розміщена у вільному доступі інформація щодо вигодоодержувача ПРАТ «АВТОКАПІТАЛ», яка не змінилась, ані станом на дату укладення Дилерських договорів, ані на дату звернення Позивача до суду та http://rgo.informiust.ua/ - розміщена у вільному доступі інформація щодо керівних органів ВГО «М-БК Україна, яке є засновником постійно діючого третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», яка також не змінилась з моменту підписання Дилерських договорів.

З огляду на все вищенаведене, Позивачем не доведено перед судом, що Третейські угоди у Договорах суперечили наведеним Позивачем нормам ЦК України і вказаним ним іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; не доведено відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі Позивача, як учасника спірних правочинів; не доведено відсутність спрямованості волі Позивача при вчиненні оспорюваних правочинів на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними.

Також Позивач не довів порушення або оспорювання Відповідачем його прав і охоронюваних законом інтересів на розгляд спорів третейським судом у зв'язку з укладенням спірних Третейських угод у вигляді третейських застережень у Договорах.

Отже, є недоведеною неможливість вирішення спорів у Третейському суді «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб Україна», та безпідставні твердження, що третейський суд, який було сторонами погоджено у Договорах, відсутній як фактично, так і за місцем його знаходження, і безпідставними є посилання на врегулювання сторонами питання регламенту такого суду, не визначення конкретних третейських суддів та/або порядок їх визначення/відібрання.

Підсумовуючи наведене, Позивачем не доведено перед судом наявність підстав для визнання оспорюваних договорів (Третейських угод) недійсними із наведених Позивачем обґрунтувань позову, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати Позивача відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на нього та не відшкодовуються.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.03.2018

Суддя Сташків Р.Б.