РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2018Справа № 910/19789/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський м'ясокомбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос групп"

про стягнення 477750,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від позивача Прокопюк А.Л.

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 26.03.2018 на підставі ст. 240 ГПК України оголошено скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Нововолинський м'ясокомбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос групп" про стягнення попередньої оплати за договором поставки № 2509-1 від 25.09.2017 в сумі 477750,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов'язання по поставці товару, в зв'язку з чим позивач просить повернути йому суму попередньої оплати у розмірі 245000,00 грн та пеню у розмірі 232750,00 грн.

Ухвалою суду від 14.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19789/17, розгляд останньої призначено на 11.12.2017.

11.12.2017 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Відповідач в судове засідання 11.12.2017 не з'явився, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 11.12.2017 розгляд справи відкладено на 17.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судове засідання 17.01.2018 не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/19789/17 від 29.01.2018, у зв'язку з набранням 15.12.2017 чинності Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, справу відповідно до ст. 247 цього Кодексу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.02.2018.

Відповідач в підготовче засідання 26.02.2018 не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки в суд не повідомив, про день та час підготовчого засідання повідомлений належним чином.

26.02.2018 в підготовчому засіданні представником позивача подано підтвердження про відсутність у провадженні господарських судів України або іншого органу, аналогічної справи про той же предмет, з тих же підстав та немає рішення цих органів за такого спору.

Ухвалою суду від 26.02.2018 судовий розгляд справи по суті призначено на 26.03.2018.

В судовому засіданні 26.03.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги та підтвердив, що гарантійний лист відповідача від 05.10.2017 № 05/10 стосувався повернення коштів, що є предметом розгляду у даній справі.

В судове засідання 26.03.2018 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та попереджений про наслідки не надання відзиву, його неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

25.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нововолинський м'ясокомбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбатрос Групп " (постачальник) укладено договір поставки № 2509-1 відповідно до п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов'язується передати у встановлений строк товар, у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором. Предметом поставки - товаром - за даним договором є м'ясна продукція, надалі - товар.

Асортимент Товару, що постачається за даним Договором, вказується у видатковій накладній на поставку відповідної партії товару. Товар поставляється партіями в кількості згідно з заявками Покупця. Заявки подаються Покупцем у письмовій або усній формі і повинні містити, зокрема, наступні дані: найменування видів Товарів, що входять до асортименту товару та кількість Товару кожного найменування, а також дату відвантаження Товару. Заявка передається шляхом факсимільного зв'язку/електронною поштою або по телефону. Заявка, що подається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою Покупця. Постачальник зобов'язаний протягом чотирьох годин з моменту отримання замовлення підтвердити можливість здійснення поставки шляхом підписання замовлення уповноваженим представником Постачальника, якщо замовлення подається в письмовій формі, або повідомити уповноваженого представника Покупця про можливість чи неможливість виконання замовлення по телефону (п. 2.1, 2.2, 2.2.1 договору).

Позивачем до матеріалів справи не подано письмових заявок на поставку товару, які б містили відомості про асортимент товару, який просить поставити позивач, відомості про дату поставки товару та кількість товару, яка має бути поставлена. Крім того, якщо заявка була здійснена позивачем у усній формі, останнім про це не зазначено ні у позовній заяві, ні у претензії, яку він долучив до матеріалів справи.

Пунктом 3.1.1. договору постачальник зобов'язується передати товар у власність покупця в зазначені у договорі строки, у місці, яке вказано у даному договорі.

Згідно п. 4.1, 4.2, 4.3 договору терміни поставки кожної партії Товару узгоджується Сторонами під час замовлення. Якщо товар, який замовляється Покупцем, наявний на складі Постачальника, то Постачальник зобов'язаний відвантажити Товар протягом двох робочих днів з моменту узгодження замовлення/або внесення попередньої оплати за товар (потрібне підкреслити). Якщо товар, який замовляється Покупцем, відсутній на складі Постачальника, то Постачальник зобов'язаний відвантажити Товар протягом чотирнадцяти робочих днів з моменту узгодження замовлення/ або внесення попередньої оплати за товар (потрібне підкреслити).

Оскільки до матеріалів справи не долучені заявки позивача на поставку продукції та інформація про відповідні заявки, якщо вони мали усну форму, не зазначена у позові, встановити наявність чи відсутність товару на складі продавця, а відповідно і строк поставки товару не вбачається можливим, оскільки відсутні відомості про його асортимент і кількість.

Відповідно до п. 5.1, 5.2, 5.3 договору поставка Товару здійснюється на умовах СРТ (склад Покупця м. Нововолинськ, вул. Луцька,3 або склад Перевізника), згідно міжнародних правил тлумачення комерційних термінів «Інкотермс 2010», які застосовуються із врахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору. Розвантаження товару на складі Покупця здійснюється силами та за рахунок Покупця. Поставка вважається виконаною з моменту прийняття Товару та підписання товарно-супровідних документів на складі Покупця. Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін, про що Сторони узгоджують під час замовлення Товару.

Товар за даним Договором поставляється за цінами, погодженими сторонами в заявці та підтвердженими у накладній на поставку відповідної партії Товару. Ціни на Товар при кожній наступній поставці не повинні перевищувати ціни на Товар попередньої поставки, якщо інше не буде письмово узгоджене Сторонами (п. 7.1, 7.2 договору).

Згідно п. 8.1, 8.2, 8.3 договору поставки покупець зобов'язаний здійснити розрахунки за даним Договором у безготівковому порядку згідно виставлених рахунків-фактур Постачальника шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата поставленого Постачальником Товару проводиться на умовах 100% передплати на розрахунковий рахунок «Постачальника».

Відповідно до п. 13.1, 13.2 Договору, даний Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до " 31'' грудня 2017р. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору не сповістить іншу сторону про його розірвання, цей договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, на тих же умовах, що передбачені цим договором.

Позивач здійснив попередню оплату товару, що підтверджується копіями платіжних доручень № 241 від 27.09.2017 на суму 100000,00 грн та №242 від 28.09.2017 на суму 145000,00 грн. Загальна сума сплаченої позивачем попередньої оплати становить 245000,00 грн. В платіжних дорученнях в призначеннях платежу вказано: оплата за каркас курячий згідно рахунків-фактур.

Рахунки-фактури, на підставі яких позивач здійснив попередню оплату за договором поставки № 2509-1 від 25.09.2017 не долучені, з доданих платіжних документів не можливо встановити вартість якої саме кількості товару була оплачена позивачем та в які строки вказаний товар має бути поставлений позивачу.

Відповідач надав Позивачу гарантійний лист № 05/10 від 05.10.2017 про повернення коштів до 09.10.2017. Позивачем у судовому засіданні підтверджено, що вказаний гарантійний лист стосується коштів у сумі 245000,00 грн, перерахованих 27 та 28.09.2017.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою №3 від 12.10.2017, в якій просив відповідача повернути суму попередньої оплати отриманої ним за договором поставки № 2509-1 від 25.09.2017 на загальну суму 245000,00 грн. В позовні заяві зазначено, що претензія була направлена відповідачу 17.10.2017, проте докази направлення до позовної заяви не долучені.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму попередньої оплати не повернув.

В судовому засіданні 26.03.2018 представник позивача підтвердив, що всі обставини, які йому відомі ним повідомлені суду та всі наявні у позивача докази також надані суду.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договором № 2509-1 від 25.09.2017 встановлено, що товар має бути поставлений протягом двох днів після надходження на розрахунковий рахунок Продавця, що вказаний в реквізитах, 100% (ста відсоткової) попередньої вартості Товару, що зазначена в рахунку-фактурі Постачальника. У випадку якщо на складі Постачальника відсутній товар, який був замовлений Покупцем, то постачальник повинен відвантажити товар протягом чотирнадцяти днів з моменту внесення попередньої оплати за товар.

З наданих до матеріалів справи доказів (всі наявні у позивача докази були надані суду) не вбачається можливим встановити, за який саме товар і в якій кількості, позивачем було сплачено суму попередньої оплати у розмірі 245000,00 грн. Оскільки не можливо встановити, яку кількість товару і якого саме оплатив позивач, не можливо визначити строки поставки вказаного товару, оскільки вони залежать від наявності у відповідача певного виду товару на складі. Крім того, в претензії, наданій до матеріалів справи вказано, що поставка товару мала бути здійснена протягом 2 робочих днів ( по 29.09 та по 02.10 відповідно), натомість у розрахунку пені за невчасне виконання грошового зобов'язання, позивач вказує, що поставка товару мала відбутись у строк до 12.10.2017 (10 робочих, 14 календарних днів). Отже з наданих позивачем до матеріалів справи документів суд вбачає, що строк поставки товару, за який позивачем внесено попередню оплату у розмірі 245000,00 грн, взагалі не був узгоджений контрагентами за договором.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

З матеріалів справи вбачається, зокрема з гарантійного листа відповідача, що з 05.10.2017 відповідач уже не вважав себе зобов'язаним поставляти товар, оскільки, гарантував повернення сплаченої позивачем суми попередньої оплати. Крім того, в позовній заяві вказується, що відповідач у строк до 09.10.2017, як зазначено в гарантійному листі, суму попередньої оплати не повернув. Тобто з отриманням гарантійного листа, позивач очікував від відповідача повернення попередньої оплати, а не поставки товару. Також претензією від 12.10.2017 позивач відмовився від поставки товару та вимагав повернення попередньої оплати, отриманої відповідачем. Матеріалами справи підтверджено, що контрагентами не погоджено строк поставки оплаченого товару, проте в подальшому узгоджено саме повернення попередньої оплати за товар, а не його поставка продавцем і прийняття покупцем.

З огляду на вищезазначене вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченої ним попередньої оплати за договором у сумі 245000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну поставку товару у розмірі 232750,00 грн за період з 13.10.2017 по 31.10.2017.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 9.2 Договору, у випадку прострочення строків поставки, заміни, допоставки товару Постачальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 5% від непоставленої, недопоставленої, не заміненої партії Товару за кожний день прострочення.

Оскільки матеріали справи не підтверджують узгодження строків поставки товару, кількість товару, вартість за одиницю, у суду відсутні підстави для нарахування пені за прострочення строків його поставки.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

З огляду на вищезазначене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені за прострочення поставки товару у розмірі 232750,00 грн

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином суд дійшов висновку, що позов в частині щодо стягнення попередньої оплати вартості товару в сумі 245000,00 грн є обґрунтованим, підтверджується наявними у справі доказами, відтак підлягає задоволенню. В частині стягнення з відповідача пені у розмірі 2327500,00 грн суд відмовляє в зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 74, 76, 77, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос Групп" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 11-а, офіс 404-3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський м'ясокомбінат" (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3, ) попередню оплату за договором в сумі 245000 (двісті сорок п'ять тисяч ) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 3675 (три тисячі шістсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 28.03.2018

Суддя І.В. Усатенко