ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2018 Справа №917/1937/16

Суддя Кульбако М.М., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" про відшкодування витрат за проведення судової експертизи по справі №917/1937/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк", провул. Шевченка, 12, м. Київ, 01001

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод", вул. Шевченка, 11, смт. Решетилівка, Полтавська область, 38400

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд", вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600

про звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" про звернення стягнення на майно належне відповідачу згідно укладених між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Решетилівський маслозавод" договорів, а саме: іпотечного договору №20-1517/3-1 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 31.05.2011, іпотечного договору № 1518/3-1 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 31.05.2011, договору застави №20-1519/3-1 від 31.05.2011, договору застави №20-1520/3-1 від 31.05.2011, посилаючись на неналежне виконання ТОВ "Терра Фуд " зобов'язань за укладеним 27.05.2011р. між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Інтер Фуд" (правонаступником якого є ТОВ "Терра Фуд") кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-1435/2-1 забезпеченого договорами іпотеки і застави.

12.12.2016 судом порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

Ухвалою від 07.03.2017 по справі №917/1937/16 призначено експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса та зупинено провадження у справі до отримання висновку судом.

Ухвалою суду від 05.02.2018 закрито провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 статті 231 ГПК України, повернуто позивачу судовий збір сплачений за подання даного позову до суду.

05.02.2018 від ТОВ "Решетилівський маслозавод" надійшло клопотання про відшкодування витрат за проведення експертизи (06.02.2018 надійшло доповнення до клопотання).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2017 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса виставлено рахунок на оплату вартості робіт за проведення експертиза та направлено його Товариству з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод".

Товариством з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" здійснено оплату згідно вказаного рахунку за квитанцією №60 на суму 9 672,00 грн. (копія в матеріалах справи, а.с. 219) та за квитанцією №161 на суму 9 672,00 грн. (копія в матеріалах справи, а.с. 224).

10.01.2018 від судового експерту надійшло повідомлення про неможливість надання висновку комплексної судової оціночно-будівельної та автотоварознавчої експертизи №1671/1672/1673 по справі №917/1937/16.

Тобто, в даному випадку експертиза по справі не проводилась, висновок комплексної судової оціночно-будівельної та автотоварознавчої експертизи не надавався.

При розгляді клопотання судом враховано наступне.

Статтею 130 ГПК України передбачені випадки та умови розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, а саме: 1. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 2. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги. 3. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. 4. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. 5. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, в поданому клопотанні заявник просить суд повернути ТОВ "Решетилівський маслозавод" з Державного бюджету України сплачені кошти в сумі 19 344,00 грн.

Однак, як встановлено судом, отримувачем коштів в сумі 19 344,00 грн. (квитанція №60 на суму 9 672,00 грн.; квитанція №161 на суму 9 672,00 грн.) являється Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відтак, у суду відсутні підстави для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" 19 344,00 грн. з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" про відшкодування витрат за проведення експертизи.

Керуючись статтями 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" про повернення з Державного бюджету витрат за проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили 28.03.2018 та не підлягає оскарженню.

Суддя Кульбако М.М.