РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2018Справа № 910/21898/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вітич-Транс"

про визнання права на частку у статутному капіталі

за участю представників учасників справи:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітич-Транс" про визнання права на частку у 50 % або на 14062, 50 грн. у сплаченому статутному капіталі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21898/17 та призначено її розгляд на 16.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 вирішено cправу № 910/21898/17 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 06.02.2018.

В судовому засіданні 06.02.2018 позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2018 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2018 у зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, підготовче засідання відкладено до 06.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/21898/17 до судового розгляду по суті на 20.03.2018.

Представник відповідача у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 20.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач (у правовому статусі фізичної особи) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання за ним права на частку у 50 % або 14062,50 грн. у сплаченому статутному капіталі відповідача.

Відповідно до засвідченої підписом позивача та печаткою всеукраїнської об'єднаної кредитної спілки «Сузір'я» роздруківки витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підпиємців та громадських формувань (додаток №2 до позовної заяви) станом на 03.08.2017 учасниками відповідача були три фізичні особи ОСОБА_2 (частка 50%), ОСОБА_3 (частка 25%) та ОСОБА_4 (частка 25%).

За твердженням позовної заяви, ОСОБА_4 відступив 28.03.2003 право на свою частку іншому учаснику - ОСОБА_3 на підставі договору простої письмової форми (додаток №3 до позовної заяви). Відповідно, позивач стверджує, що з цього часу учасник товариства ОСОБА_3 набув права 50% статутного капіталу відпоівдача.

Дане тверження позову не грунтується на вимогах законодавства, зокрема, на вимогах частини другої статті 144 Господарського кодексу України, правової норми, на яку посилається сам позивач на сторінці 4 позовної заяви (абзац третій), як на одну з правових підстав своєї вимоги.

Враховуючи відсутність доказів державної реєстрації переходу прав на частку 25% статутного капіталу відповідача, суд встановлює недоведеність твердження про набуття учасником ОСОБА_3 частки у 50%.

Також суд не може погодитись і з твердженням позову про те, що мирова угода, укладена фізичною особою ОСОБА_3 і юридичною особою всеукраїнська об'єднана кредитна спілка «Сузір'я» є частиною судового рішення у справі №2605/18457/12 (додаток до позовної заяви №4), оскільки з тексту ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 25.01.2013 вбачається посилання лише до двох частин (друга та четверта) статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (редакції чинної на час ухвалення рішення у справі №2605/18457/12). Текст судового рішення не містить посилання на частину п'яту цієї ж статті процесуального закону, відповідно до якої закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови морової угоди суперечать закону чи порушують прва, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про івдмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Такого посилання не містить і спільна заява надана суду сторонами мирової угоди (додаток №5 до позовної заяви), яка не містить клопотання про ініціювання правового механізму частини п'ятої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, укладена мирова угода була лише підставою закриття провадження у цивільній справі і судом не визнавалась в порядку частини п'ятої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (редакції чинної на час ухвалення рішення у справі №2605/18457/12).

Крім того, суд має зазначити, що у будь-якому разі, укладення мирової угоди юридичною осбою всеукраїнською об'єднаною кредитною спілкою «Сузір'я» (яка була позивачем у спрві №2605/18457/12 Оболонського районного суду міста Києва) не створила правової підстави для виникненя прав на частку у статутному капіталі відповідача у керівника цієї юридичної особи, який у правовому статусі фізичної особи є позивачем у даній спрві. Пан ОСОБА_1 у правовому статусі фізичної особи не був учасником, а ні розгляду справи Оболонським судом, а ні мирової угоди.

Таким чином, твердження позовної заяви про те, що право позивача грунтується на приписах статті 129-1 Конституції України є помилковим та не відповідає обставинам справи. Відповідно і посилання на првові норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які на думку позивача створюють правове підгрунтя заявленої вимоги є помилковим.

Відсутність у позивача покладеного в основу позову права та кореспондованого обов'язку відповідача унеможливлює надання йому примусового судового захисту.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позов фізичної сосби ОСОБА_1 про визнання за ним права на частку або 14062,50 грн. у сплаченому статутному капіталі товриства з обмеженою відповідальністю «Вітич-Транс» задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі виуладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.03.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк