ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1487/17
м. Одеса, просп. Шевченка, 29

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача:

- ОСОБА_1 (ОСОБА_1 з договору про надання правової допомоги від 11.01.2018)

- ОСОБА_2 (довіреність № 21/17 - 8 від 02.01.2018)

від відповідача: ОСОБА_3 (посвідчення адвоката України №6187/10 від 30.08.2017р.; довіреність №60/17, дата видачі 09.11.17р.), яка приймала участь у судовому засіданні від 15.02.2018 року.

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ"

на рішення господарського суду Одеської області від "05" вересня 2017 року

у справі № 916/1487/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Іллічівський олійножировий комбінат"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-газ"

про стягнення 9891712,08 грн.,

головуючий суддя Лепеха Г.А.

дата і місце ухвалення рішення: 05.09.2017, господарський суд Одеської області,

В судовому засіданні 19.03.2018 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

23.06.2017 року Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" (далі Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Іллічівський олійножировий комбінат" (далі Відповідач) вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу в сумі 8 693 972,64 грн.

25.07.2017 року ухвалою господарського суду Одеської області було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-газ".

22.08.2017 року від Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з Публічного акціонерного товариства "Іллічівський олійножировий комбінат" 9 891 712,08 грн. та 148 375,68 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.09.2017 року у справі №916/1487/17 (суддя Г.А. Лепеха) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 05.09.2017 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Апелянт зазначає, що враховуючи приписи Кодексу газорозподільних систем при визначенні лічильника газу непридатним до застосування за результатами експертної повірки, є тільки один шлях розрахунку переданого (прийнятого) обєму газу, незалежно від того який обєм газу фактично був спожитий та скільки годин на добу була проведена робота на підприємстві.

Враховуючи положення п.п. 17.4 п. 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, п.п. 2.3.25, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010, у звязку із відпусткою головуючого судді Гладишевої Т.Я., розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 49 від 16.01.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1487/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 16.01.2018 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Колоколов С.І. судді Разюк Г.П., Головей В.М.

25.10.2017 року та 15.02.2018 року від Публічного акціонерного товариства "Іллічівський олійножировий комбінат" до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про припинення провадження у справі, відповідно до якого просив рішення господарського суду Одеської області від 05.09.2017 року у даній справі скасувати, припинити провадження у справі.

05.12.2017 року від представника Публічного акціонерного товариства "Іллічівський олійножировий комбінат" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

17.01.2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" на рішення господарського суду Одеської області від "05" вересня 2017 року у справі № 916/1487/17 прийнято до провадження у зміненому складі колегії суддів - Колоколов С.І. (головуючий), судді Разюк Г.П., Головей В.М.

19.03.2018 року представники відповідача та третьої особи в судове року не з'явились без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомленні про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на неї, клопотання про припинення, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 року N2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, ухвалою господарського суду Одеської області від 29.01.2016 року було порушено провадження у справі № 916/80/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Іллічівський олійножировий комбінат", введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника.

Одночасно судова колегія вважає помилковим розгляд позову Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" в окремому позовному провадженні, оскільки майновий спір з вимогами ПАТ «Одесагаз» до боржника підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство № 916/80/16.

Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ", звертаючись до суду із позовом, обрало форму та спосіб захисту порушених прав у вигляді саме позовного провадження.

Згідно із правовою позицією, яка викладена у п. 9 ОСОБА_4 господарського суду України від 28.03.2013 р. за № 01-06/606/2013, спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (частина восьма статті 44 Закону про банкрутство), розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство та на відміну від позовного провадження підлягають розгляду за заявами.

До того ж, частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 названого Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017р.) установлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюванного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року, у справі Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до положень статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017р.) господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. При цьому, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 зазначеного Кодексу(в редакції до 15.12.2017р.) господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Положенням частини 4 статті 10 Закону про банкрутство, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Отже, частина 4 статті 10 Закону про банкрутство відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, а саме: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника і дана норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України (у редакції Закону про банкрутство) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

При цьому на відміну від положень частини 8 статті 23 Закону про банкрутство, якими визначено, що спори боржника з поточними кредиторами вирішуються шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, норми частини 4 ст. 10 цього Закону прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні. Тому такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

До того ж, у відповідності до вимог ч. 8 ст. 44 Закону про банкрутство спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про стягнення коштів, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 3-304гс16.

Таким чином, спір про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Іллічівський олійножировий комбінат" вартості не облікованого обєму природного газу підлягає розгляду судом, який розглядав справу про банкрутство та саме в межах такого провадження, а не в окремому позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, безпідставне порушення окремого позовного провадження з розгляду такого спору підлягає закриттю, відповідно до ст. 231 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) Саме такі висновки наведені й у постановах Вищого господарського суду України від 16 березня 2016 року у справі № 914/1996/15, від 20 квітня 2016 року у справі № 910/1872/15-г

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269 - 271, ст. ст. 275, 278, 282, 288

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" задовольнити частково, рішення Господарського суду Одеської області від "05" вересня 2017 року у справі № 916/1487/17 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „20 березня 2018 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк