УХВАЛА

15 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/3396/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Чумака Ю.Я.

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду у складі Туренко В.Б. - головуючий, Мишкіної М.А., Таран С.В., від 17 січня 2017 року

за позовом приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод"

про стягнення 169 087, 06 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод"

до приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері"

про визнання договору купівлі - продажу недійсним

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2017 року ОСОБА_4, який не є стороною у справі, звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17 січня 2017 року у даній справі, провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

Вказана скарга разом зі справою № 916/3396/15 на виконання розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) Суд зазначає таке.

Відповідно до положень частини 2 статті 107 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

У матеріалах справи міститься дві ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2017 року (1) про прийняття справи до провадження в складі колегії суддів, а саме: головуючого судді Туренко В.Б., суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В. та (2) зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Котовський винзавод" на рішення Господарського суду Одеської області від 16 грудня 2015 року у справі №916/3396/15 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ОСОБА_8 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 25 серпня 2016р. про повернення апеляційної скарги.

Водночас, скаржник не вказав яке саме судове рішення оскаржується , а в самій касаційній скарзі наводить підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 16 грудня 2015 року.

Крім цього, в порушення вимог статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), якою встановлено вимоги до форми та змісту касаційної скарги, до скарги не додано доказів сплати судового збору, при цьому заявлено клопотання про його відстрочення.

Серед іншого, скаржником пропущено також і встановлений статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) двадцятиденний строк на подання касаційної скарги (понад 11 місяців). Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з наведенням відповідних поважних причин його пропуску, у матеріалах справи відсутнє.

За приписами частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Судом встановлено, що рішення по даній справі прийнято Господарським судом Одеської області 16 грудня 2015 року. Тобто, апеляційний перегляд вказаного рішення триває вже понад три роки. Причиною порушення розумного строку розгляду справи є систематичне зупинення провадження у справі Одеськім апеляційним господарським судом (ухвали від 19.02.2016р., 14.04.2016р., 09.06.2016р., 09.06.2016р., 16.09.2016р., 17.01.2017р., 09.08.2017р. 13.12.2017р.) до розгляду Вищим господарським судом касаційних скарг на ухвали Одеського апеляційного господарського суду відповідача та осіб, які безпосередньо діють в інтересах останнього, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Всі апеляційні та касаційні скарги, які подавалися, містили численні недоліки, тому, за результатами розгляду, жодна з них не була задоволена. При цьому, вищезазначеними особами жодного разу не було сплачено судовий збір за подання апеляційних та касаційних скарг, але заявлялися клопотання про відстрочення його сплати, які судом систематично відхилялися, у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частин 3, 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Чергове звернення із завідомо безпідставною касаційною скаргою, яка містить численні недоліки, враховуючи поведінку скаржника під час звернення до апеляційного та касаційного судів, Суд визнає зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_4, за зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 17 620, 00 грн.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що з метою зміцнення довіри до судової системи, Одеській апеляційний господарський суд має вжити всіх залежних від нього заходів для найскорішого прийняття рішення у даній справі, оскільки безпідставне затягування розгляду справи є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а саме права позивача на справедливий і публічний розгляд його справи, упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 131, 135, 234 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2017 року у справі № 916/3396/15 разом з доданими матеріалами повернути скаржникові без розгляду.

2. Стягнути з ОСОБА_4 (боржник, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, 65000, АДРЕСА_1) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 17 620, 00 грн. (сімнадцять тисяч шістсот двадцять гривень).

3. Дана ухвала є виконавчим документом.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавстом порядку.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Чумак Ю.Я.