ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

28.03.2018 Справа № 904/1220/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро», м. Монастирище

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір'я», м. Дніпро

Про: стягнення 1 423 059, 47 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Седна-Агро» (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Приват-Агро-Білозір'я» ( відповідач) про стягнення 1 423 059, 47 грн. ( в т.ч.: 1 138 060, 22 грн. - основна заборгованість ; 146 045, 86 грн. - пеня; 49 717, 00 грн. - інфляційні втрати; 89 236, 39 грн. - 18% річних) заборгованості за договором поставки №22/03/2017-ПАБ від 22.03.2017р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині здійснення своєчасної оплати поставленого на його адресу товару.

Одночасно з позовною заявою ТОВ «Седна-Агро» було подано і заяву про забезпечення позову шляхом : накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах позовних вимог в розмірі 1 473 405, 36 грн. ( з урахуванням судових витрат ) на всіх рахунках відповідача , інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження, в тому числі, але не обмежуючись: п/р3391 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528; накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу у межах суми позову; заборони суб'єктам державної реєстрації , в тому числі нотаріусам, акредитованим суб'єктам , державним реєстраторам, виконавчим органам сільських , селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним , районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно будь-які зміни , що пов'язані з припиненням права оренди (суборенди) земельних ділянок, майнове (речове) право оренди на яке зареєстровано за відповідачем.

Заява обґрунтована посиланням на наступні обставини : ТОВ «Приват-Агро-Білозір'я» ( відповідач) станом на час подання цієї заяви здійснює відчуження майна (31 об'єкта нерухомості) на користь ТОВ «Цукорпром» (на підтвердження чого позивачем додано до заяви Інформаційну довідку (витяг) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна); також за твердженням позивача відповідачем здійснюється перереєстрація майнових прав оренди (суборенди) земельних ділянок ( які належать відповідачу згідно з договорами, що укладені між відповідачем та фізичними особами-власниками земельних ділянок) - тобто, відбувається припинення речового права оренди земельних ділянок за відповідачем з одночасною реєстрацією (перереєстрацією такого права оренди за ТОВ «Білозірське-Агро», яке зареєстроване 12.10.17р.; тощо. Враховуючи вищезазначене, позивач зазначає, що існує ймовірність того, що судове рішення ( в разі задоволення позову) взагалі не буде виконане.

Відповідно до вимог ст.136, 137 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 5-8 ст. 140 ГПК України : заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів про забезпечення позову , господарський суд враховує наступне : розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить норму про те , що кожна фізична або юридична особа має правомірно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права .

Відповідно до висновку Європейського суду з прав людини , викладеному у п.28 рішення у справі «Федоренко проти України» : відповідно до встановленого прецедентного права Суду втручання у право власності має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи . Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями . Тобто , втручання має здійснюватися відповідно до закону , в інтересах суспільства, з дотриманням принципу пропорційності втручання у мирне володіння майном окремої особи перед загальними інтересами суспільства .

У своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» Європейський суд з прав людини надав наступну оцінку дефініції «справедливий баланс» : позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку , якщо буде показаний inter alia «інтерес суспільства » та «умови , передбачені законом» . Будь-яке втручання у справо власності обовязково повинно відповідати принципу пропорційності . «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий , якщо особа , про яку йдеться , несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску , параграф 78 )

Господарський суд , здійснивши належну оцінку обґрунтованості доводів заявника з урахуванням адекватності його вимог щодо забезпечення позову , забезпечення збалансованості інтересів сторін , дотримання принципів «справедливого балансу» та «пропорційності втручання у мирне володіння майном окремої особи» ; вважає можливим задовольнити заяву позивача лише частково - наклавши арешт на грошові кошти відповідача у межах розміру позовних вимог ( з урахуванням судових витрат ).

В задоволенні іншої частини заяви суд вважає за необхідне відмовити , оскільки застосування одночасно й інших заходів забезпечення позову можуть обмежити відповідача у здійсненні ним права володіння та користування майном , внаслідок чого не буде підтримано «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи .

Відповідно до приписів ч.4 ст.141 ГПК України питання зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову , питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Оскільки відповідачем станом на цей час клопотання про зустрічне забезпечення не подавалося до суду , то питання зустрічного забезпечення не вирішується судом в цій ухвалі про забезпечення позову , а може бути вирішено у разі подання відповідачем такого клопотання в подальшому .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.136, 137, 140, 141 , 234 господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

2 Накласти арешт на грошові кошти відповідача ( боржника ) - Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір'я» (49040, м. Дніпро, проспект Праці, буд.2Т, офіс 18, ) в загальному розмірі 1 473 405, 36 грн. , які знаходяться на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження, в тому числі, але не обмежуючись п/р № 3391 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528.

2. В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити .

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (19100, м. Монастирище, вул. Соборна, 3, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Приват-Агро-Білозір'я (49040, м. Дніпро, проспект Праці, буд.2Т, офіс 18, )

Ця ухвала набирає чинності з часу її прийняття та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років до 29.03.2021р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1