ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/179/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши справу №916/179/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лузанівка"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Носенко Олексія Юрійовича

про стягнення 41878,32 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: ТОВ "Лузанівка" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ФОП Носенко О. Ю. 41878,32 грн. штрафних санкцій в розмірі заставної вартості устаткування.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором суборенди устаткування №194 від 12.08.2015р., а саме здійснення відповідачем несанкціонованого та неузгодженого з орендарем переміщення устаткування.

06.02.2018р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (вручено ухвалу суду від 06.02.2018р.) та телефонограма від 26.03.2018р. (повідомлено про дату, час і місце судового засідання, яке відкладено господарським судом на 26.03.2018р., про що 26.02.2018р. постановлено відповідну ухвалу).

Відповідач також про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма від 26.03.2018р.

На підставі ч.9 ст.165 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 26.03.2018р. судом ухвалено рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

12.08.2015р. між ТОВ "Лузанівка" (Орендар, позивач) та ФОП Носенко О.Ю. (Суборендар, відповідач) укладений договір суборенди устаткування №194, за умовами якого Орендар бере на себе зобов'язання передати у суборенду, а Суборендар прийняти устаткування, рекламну продукцію (устаткування) згідно акту прийому-передачі (Додаток №1). Перелік устаткування, яке може бути передано у суборенду, його комплектність та заставна вартість зазначаються у акті прийому-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п.1.2 договору устаткування передається Суборендарю без сплати його заставної вартості.

Відповідно до п.1.3 договору устаткування постачається централізовано і за рахунок Орендаря.

Згідно з п.1.4 договору Суборендар може отримати устаткування шляхом самостійного вивозу такого устаткування зі складу Орендаря.

Відповідно до п.1.5 договору право власності на устаткування залишається у Орендаря.

Згідно з п.1.6 договору при розірванні договору, Суборендар зобов'язаний повернути Орендарю устаткування у справному стані.

Згідно з п.1.7 договору устаткування має використовуватись тільки для торгівельних марок, які належать ПАТ "Сан ІнБев Україна".

Відповідно до п.2.1.2 договору Орендар зобов'язаний проводити контроль за експлуатацією устаткування Суборендарем.

Згідно з п.п. 2.2.7-2.2.11 договору Суборендар зобов'язаний:

- не передавати устаткування третій стороні без згоди на це Орендаря;

- утримувати устаткування згідно санітарних норм;

- надавати у будь-який час безперешкодний доступ представників Орендаря до устаткування, з можливістю його оглянути та перевірити стан належної експлуатації устаткування;

- у разі припинення поставок товару Орендарем (припинення дії договору постачання), Суборендар зобов'язаний упродовж трьох робочих днів повернути устаткування, попередньо узгодивши умови повернення устаткування з Орендарем. Орендар інформує Суборендаря про припинення договору (поставок товару) шляхом направлення листа Суборендарю;

- під час проведення інвентаризації устаткування представником Орендаря, Суборендар зобов'язаний надати усе устаткування, яке йому було передано за цим договором, а також підписати акт інвентаризації та завірити його печаткою (особистим підписом у разі взагалі відсутності такої) у продовж п'яти робочих днів.

Відповідно до п.2.2.13 Суборендар зобов'язаний на першу вимогу Орендаря повернути устаткування відповідно до термінів і умов, встановлених в цьому договорі. В разі нецільового використання устаткування, несанкціонованого та неузгодженого з Орендарем переміщення устаткування, експлуатації з порушенням технічних норм, перешкоди до допуску представників Орендаря до устаткування, порушення термінів оформлення інвентаризаційних документів - даний договір автоматично вважається розірваним. У такому разі Суборендар зобов'язаний повернути устаткування Орендарю на протязі трьох робочих днів, попередньо узгодивши умови та час повернення устаткування.

Згідно з п.3.1.3 договору у разі не повернення або порушень термінів та умов повернення, а також повернення устаткування і рекламної продукції в несправному (пошкодженому) стані, Орендар має право стягнути з Суборендаря штраф у розмірі 100% заставної вартості устаткування.

Відповідно до п.5.1 договору у всьому іншому, що не передбачено цим договором.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв устаткування згідно переліку загальною заставною вартістю 18465,08 грн., про що сторонами підписано акт прийому-передачі від 12.08.2015р. (Додаток №1 до договору суборенди устаткування №194 від 12.08.2015р.). В акті зазначено, що місцем розташування устаткування є м. Одеса, вул. Ніжинська, 54.

Також на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв устаткування згідно переліку загальною заставною вартістю 23413,24 грн., про що сторонами підписано акт прийому-передачі від 21.09.2015р. (Додаток №1 до договору суборенди устаткування №194 від 12.08.2015р.). В акті зазначено, що місцем розташування устаткування є м. Одеса, вул. М. Грушевського, 50 а.

24.08.2017р. позивачем проведено перевірку, за насідками якої складені відповідні акти перевірки №1 та №2.

Згідно з актом перевірки від 24.08.2017р. №1 торговим представником ТОВ „Лузанівка" 24.08.2017р. проведена перевірка торгівельної точки відповідача за адресою: м. Одеса, вул. Княжеська, 54, де відповідно договору суборенди №194 від 12.08.2015р., поставлено обладнання, перераховане в акті приймання-передачі від 21.09.2015р. На час огляду обладнання по вищезазначеній адресі не виявлено.

Згідно з актом перевірки від 24.08.2017р. №2 торговим представником ТОВ „Лузанівка" 24.08.2017р. проведена перевірка торгівельної точки відповідача за адресою: м. Одеса, вул. М. Грушевського, 50-А, де відповідно до договору суборенди №194 від 12.08.2015р. поставлено обладнання, перераховане в акті приймання-передачі від 12.08.2015р. На час огляду обладнання по вищезазначеній адресі не виявлено.

08.09.2017р. позивачем складено претензію №217 про сплату штрафних санкцій у розмірі заставної вартості не повернутого обладнання, згідно з якою позивач просив відповідача провернути передане устаткування або сплатити його заставну вартість у розмірі 8610 грн.

При цьому, доказів надсилання вказаної претензії відповідачу позивач до суду не надав.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір суборенди устаткування, умовами якого встановлено, що в разі несанкціонованого та не узгодженого з позивачем переміщення устаткування даний договір автоматично вважається розірваним і у такому разі відповідач зобов'язаний повернути устаткування позивачу на протязі трьох робочих днів, попередньо узгодивши умови та час повернення устаткування. У разі не повернення або порушень термінів та умов повернення, позивач має право стягнути з відповідача штраф у розмірі 100% заставної вартості устаткування.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п.п.1,3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як вище встановлено господарським судом, в якості доказів несанкціонованого та неузгодженого переміщення устаткування відповідачем позивачем надані до суду акти перевірки №1 та №2 від 24.08.2017р.

Між тим, акт перевірки №1 від 24.08.2017р. свідчить, що торговим агентом позивача здійснено перевірку устаткування, яке передане за актом приймання-передачі від 21.09.2015р., на торговельній точці відповідача за адресою: м. Одеса, вул. Княжеська, 54. Поряд з цим, підписаний сторонами акт прийому-передачі від 21.09.2015р. свідчить, що місцем розташування устаткування є м. Одеса, вул. М. Грушевського, 50 а. Окрім того, доказів передачі відповідачу в суборенду устаткування на адресою м. Одеса, вул. Княжеська, 54 позивачем до суду не надано.

Акт перевірки №2 від 24.08.2017р. свідчить, що торговим агентом позивача здійснено перевірку устаткування, яке передане за актом приймання-передачі від 12.08.2015р., на торговельній точці відповідача за адресою: м. Одеса, вул. М. Грушевського, 50-А. Поряд з цим, підписаний сторонами акт прийому-передачі від 12.08.2015р. свідчить, що місцем розташування устаткування є м. Одеса, вул. Ніжинська, 54.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, акти перевірки №1 та №2 від 24.08.2017р. не приймаються до уваги господарським судом в якості доказів, які свідчать про наявність обставин несанкціонованого та неузгодженого з позивачем переміщення устаткування, оскільки устаткування за адресою м. Одеса, вул. Княжеська, 54 взагалі не було передано відповідачу у суборенду, та перелік переданого відповідачу устаткування за адресою м. Одеса, вул. М. Грушевського, 50-А інший, ніж перелік устаткування, який переданий відповідачу за актом приймання -передачі від 12.08.2015р.

Таким чином позивачем не доведено суду наявність обставин, які в силу умов укладеного між сторонами є підставою автоматичного розірвання договору та повернення устаткування позивачу на протязі трьох робочих днів.

Більш того, позивачем не надано до суду доказів надіслання відповідачу претензії від 08.09.2017р. №217 з вимогою повернення обладнання, а відповідно до умов укладеного між сторонами договору саме наявність обставин не повернення або порушення термінів та умов повернення устаткування є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 100% заставної вартості устаткування.

Із врахуванням вищевикладеного, а також виходячи із вимог ч.4 ст.74 ГПК України, якими встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ТОВ "Лузанівка", а відтак і про відмову в їх задоволенні.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на позивача. При цьому, господарським судом не можуть бути розподілені судові витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., які вказані позивачем у попередньому розрахунку суми судових витрат, оскільки позивачем не надано до суду доказів понесення ним таких витрат, а також позивачем не заявлено такі витрати до відшкодування з відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" у задоволенні позову.

2.Судові витраті щодо сплати судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лузанівка".

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 26 березня 2018 р.

Суддя Г.Є. Смелянець