УХВАЛА

30 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/15721/16

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенко І.С.

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 20 липня 2017 року

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд", 2. товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", 3. товариства з обмеженою відповідальністю "ДонбассЖилСтрой", 4. товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", 5. товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", 6. товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар", 7. публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр", 8. товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком "Інвест - Строй", 9. товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", 10. товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄМ", 11. товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія", 12. товариства з обмеженою відповідальністю "Тельманівський кар'єр"

та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я. знаходиться касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 20 липня 2017 року у даній справі.

26 березня 2018 року публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" подано заяву про відвід колегії суддів у наведеному вище складі, яка мотивована тим, що на думку заявника, у діях колегії суддів вбачається вибірковість до застосування норм права, яка викликає сумнів у неупередженості та об'єктивності суддів, а також дії колегії свідчать про порушення основних принципів господарського судочинства, таких як верховенство права та змагальність сторін. Заявник стверджує також і про те, що колегією обмежено його процесуальні права оскільки не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи № 910/15721/16.

За наслідками розгляду вказаної заяви 29 березня 2018 року Касаційним господарським судом прийнято ухвалу, якою Суд визнав викладені в заяві доводи, необґрунтованими, а тому, в силу приписів частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяву передано на авторозподіл для визначення судді в порядку встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30 березня 2018 року, заяву публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" передано на розгляд судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенку І.С.

Розглянувши вказану заяву Суд відмовляє у її задоволенні і обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) закріплені права та обов'язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід колегії суддів.

Правовою підставою подання цієї заяви про відвід колегії, заявник визначає статтю 38 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), однак при цьому, з урахуванням того, що конструкція цієї статті є відсилочною, не наводить конкретної частини чи пункту статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, які є чітко сформульованими й не передбачають подвійного тлумачення.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) визначено випадки у яких повторна участь судді у розгляді справи є недопустимою, проте визначення колегії суддів для розгляду касаційної скарги у даній справі відбулося без порушень положень цієї статті.

В статті ж 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) закріплено підстави для відводу судді, і з тексту поданої заяви можна дійти висновку про те, що заявник такою підставою визначає саме пункт 5 частини 1 цієї статті, яким встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суд зазначає, що вичерпний перелік таких обставин чинним законодавством не визначено і тому вирішення питання про визнання тих чи інших обставин тими обставинами, мова про які йде у наведеному вище пункті 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), лежить в межах повноважень Суду.

Розглянувши і оцінивши всі доводи заявника, Суд не вважає їх такими, що свідчать про можливу упередженість чи необ'єктивність судової колегії, оскільки та "вибірковість", про яку зазначає заявник, стосовно застосування чи не застосування підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) викликана виключно неоднозначністю у правовому регулюванні таких відносин.

Ухвалою Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 23 лютого 2018 року у справі № 910/1396/16 серед іншого роз'яснено застосування положень статті 289 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) і, зокрема, вказано, що задля уникнення обмежень доступу особи до процесу правосуддя касаційні скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду можуть подаватися як безпосередньо до Суду та і через апеляційний господарський суд, що прийняв оскаржуване рішення.

І дійсно до моменту прийняття Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду ухвали від 23 лютого 2018 року касаційні скарги, що подавалися з порушенням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) поверталися Судом без розгляду, однак після наданих Об'єднаною палатою роз'яснень, практика Суду з цих питань змінилася, а тому всі посилання заявника на "вибірковість" у застосуванні правових норм є безпідставними.

Не знаходять свого підтвердження й доводи заявника про обмеження його процесуальних прав, а саме відмова колегії у наданні матеріалів справи № 910/15721/16 для ознайомлення, оскільки можливість їх надання напряму залежить від факту наявності таких матеріалів в приміщенні Суду.

Так ухвалою Суду від 05 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скарго товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" у даній справі, а матеріали справи (пункт 5 резолютивної частини ухвали) витребувано із Господарського суду міста Києва.

Станом на день подання представником позивача заяви про ознайомлення з матеріалами справи (14 березня 2018 року), витребувані ухвалою Суду від 05 березня 2018 року матеріали цієї справи до Касаційного господарського суду не надійшли, як не надійшли вони до Суду і станом на сьогодні, що відповідно спростовує будь-які посилання заявника про упередженість суддів і у цій частині.

Всі інші доводи заявника не можуть бути оцінені Судом, оскільки вони по суті зводяться до висловлення незгоди з прийнятим судовим рішенням, що суперечить приписам частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) за якими незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об'єктивного критерію … окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

За таких обставин, керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я. у справі № 910/15721/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Міщенко І.С.