ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 справа № 905/2185/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 не зявився ОСОБА_5, довіреність №246 від 26.12.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від06.12.2017р. (повний текст підписано 11.12.2017р.)
у справі№ 905/2185/17 (суддя Ю.О.Паляниця)
за позовомДержавного підприємства Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, м.Покровськ Донецької області
доПублічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області
простягнення 173087,94грн.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, м.Покровськ Донецької області, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області про стягнення 173087,94грн., які складаються з основного боргу в розмірі 132705,56грн., інфляційних у сумі 5241,87грн., 3% річних у розмірі 1963,32грн., пені в сумі 23887,80грн., штрафу в розмірі 9289,39грн. Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати робіт (послуг).

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.12.2017р. (повний текст підписано 11.12.2017р.) у справі №905/2185/17 позовні вимоги Державного підприємства Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго основний борг 132705,56грн., пеню 16808,16грн., штраф - 9289,39грн., 3% річних 1963,32грн., інфляційні - 5241,87грн. Виносячи рішення, місцевий господарський суд встановив доведеність факту порушення відповідачем умов, визначених договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., щодо термінів розрахунків за виконані позивачем метрологічні роботи (послуги), з огляду на що дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості та для нарахування 3% річних, інфляційних, штрафу та пені на суму простроченої заборгованості. Разом з тим, часткове задоволення позовних вимог повязане з нарахуванням пені позивачем із застосуванням пені у розмірі 0,1% вартості метрологічних робіт (послуг), що суперечить вимогам Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство ДТЕК Донецькобленерго звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості в розмірі 132705,56грн., інфляційних у сумі 5241,87грн., 3% річних у розмірі 1963,32грн., пені в сумі 16808,16грн., штрафу в розмірі 9289,39грн. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення апелянт зазначає порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ч.1 ст.1, ст.ст.237, 244, 245, 246, 247 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та норм процесуального права (ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, що діяла на момент прийняття рішення), а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, матеріалам справи. За твердженнями апелянта, матеріали справи не містять належних доказів виконання робіт за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. з огляду на підписання акту №21/735 від 15.02.2017р. не уповноваженими на вказані дії особами.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Сгара Е.В., Чернота Л.Ф.

15.12.2017р. набув чинності ГПК України в новій редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-19 від 03.10.2017р.

Так, згідно ч.1 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

Таким чином, розгляд означеної апеляційної скарги здійснюється в порядку ГПК України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.01.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №905/2185/17, зобовязано позивача до 20.02.2018р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

Через канцелярію суду від Державного підприємства Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач наголошує, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а рішення господарського суду Донецької області ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Позивач наголошує, що підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №21/735 від 15.02.2017р. особою, яка за твердженнями відповідача не уповноважена на підписання такого акту, не спростовує факт виконання позивачем метрологічних робіт (послуг).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2018р. призначено розгляд справи на 27.03.2018р.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.03.2018р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Однак, приймаючи до уваги, що позиція позивача викладена у відзиві на апеляційну скаргу, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, визнання явки їх представників у судове засідання необовязковою та достатність наявних матеріалів справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу по суті без присутності представника позивача.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

У судовому засіданні 27.03.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, 09.02.2017р. між Державним підприємством Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (далі виконавець) та Публічним акціонерним товариством ДТЕК Донецькобленерго (далі замовник) підписаний договір №895/ДОЭ-ДЦ на виконання метрологічних робіт (послуг) (далі договір).

За умовами п.п.1.1, 1.2 договору виконавець зобовязується за завданням замовника виконати метрологічні роботи та надати метрологічні послуги (далі метрологічні роботи (послуги)), зазначені у протоколі узгодження вартості робіт (послуг), що є невідємною частиною договору згідно Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність та інших нормативно-правових актів України, які регулюють відносини у сфері метрології, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначені метрологічні роботи (послуги). Метрологічні роботи (послуги) включають повірку засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) та інші метрологічні роботи (послуги) відповідно до протоколу узгодження вартості робіт (послуг).

Згідно з п.2.1 договору вартість метрологічних робіт (послуг) встановлена на підставі норм часу на їх виконання, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 21.12.2015р. №1719, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2016р. за №51/28181, та вартості калькуляційної одиниці часу людино-години виконавців цих робіт, визначеної згідно з Методикою визначення вартості метрологічних робіт і послуг, затвердженою наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.06.2012р. №706, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.10.2012р. за №1696/22008. Загальна вартість метрологічних робіт (послуг) на дату укладання даного договору складає 1087192,93грн. з ПДВ.

За змістом протоколу узгодження вартості робіт (послуг) до договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., який підписано та скріплено печатками замовника та виконавця, сторонами було погоджено вартість метрологічних послуг (робіт).

За приписами п.2.3 договору розрахунки здійснюються замовником шляхом оплати по факту надання метрологічних робіт (послуг) після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30-ти календарних днів з моменту його підписання в національній грошовій одиниці гривні. Рахунки на виконання метрологічних робіт (послуг) виписуються на кожне звернення замовника. Вартість метрологічних робіт (послуг) погоджується протоколом (протоколами) узгодження вартості робіт (послуг).

Відповідно до п.2.4 моментом виконання метрологічних робіт (послуг) є дата складання акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг).

Пунктом 8.1 сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р., але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами прийнятих на себе за даним договором зобовязань.

Доказів того, що договір №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. був розірваний або визнаний недійсним у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

За твердженнями позивача, на виконання умов договору, у лютому 2017р. Державним підприємством Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації було надано Публічному акціонерному товариству ДТЕК Донецькобленерго послуги на загальну суму 132705,56грн.

На підтвердження зазначеного в матеріалах справи наявний акт №21/735 від 15.02.2017р. здачі-приймання виконаної роботи (послуги) за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р.

Невиконання замовником зобовязань щодо оплати отриманих метрологічних послуг стало підставою звернення виконавця з позовом до суду за захистом порушеного права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.ст.15,16 ЦК України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) та ст.ст.11, 509 ЦК України укладений між сторонами договір №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Сутність розглядуваного спору, як вірно було встановлено судом першої інстанції, полягає у стягненні основного боргу та нарахованих на суму основної заборгованості пені, штрафу, 3% річних та інфляційних за порушення термінів оплати виконаних метрологічних робіт та наданих метрологічних послуг.

Виходячи з правової природи та змісту укладеного між сторонами договору спірні правовідносини регламентуються, насамперед, главою 63 ЦК України.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст.73, ч.1 ст.74, ч.1 ст.77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

На переконання господарського суду Донецької області, акт №21/735 від 15.02.2017р. здачі-приймання виконаної роботи (послуги) за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., який з боку виконавця підписаний ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а з боку замовника - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, є належним доказом виконання позивачем зобовязань за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. в частині надання метрологічних послуг на загальну суму 132705,56грн.

Разом з тим, за твердженнями апелянта, акт №21/735 від 15.02.2017р. не є належним доказом виконання спірних метрологічних робіт (послуг), оскільки підписаний не уповноваженими на такі дії особами.

Судова колегія вважає помилковими такі твердження відповідача та відхиляє їх з огляду на сукупність наступних обставин.

Як вбачається зі змісту спірного акту, заступник директора енергозбуту - ОСОБА_9 діяла на підставі довіреності №201216-3/4п від 20.12.2016р. Зі змісту зазначеної довіреності вбачається, що ОСОБА_9 надано повноваження, які повязані з укладанням та виконанням договорів на постачання електричної енергії. При цьому, відповідачем не надано до суду посадової інструкції заступника директора з продажу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго (ОСОБА_9Г.), зі змісту якої вбачалась б відсутність у ОСОБА_9 повноважень на підписання документів, повязаних з повіркою вимірювальних приладів, зокрема, договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р.

Крім того, з огляду на положення пунктів 3.1.4 та 3.2.3 договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., якими регламентовано дії сторін щодо підписання актів (обовязку виконавця при завершенні робіт (послуг) надати замовнику протягом 3-х робочих днів акт здачі-приймання виконаних робіт (послуг) кореспондується обовязок замовника протягом 3-х робочих днів з дня одержання від виконавця акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) направити виконавцю оформлений акт), судом першої інстанції доречно зазначено, що спірний акт №21/735 від 15.02.2017р. було підписано та скріплено печаткою Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго без участі Державного підприємства Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, внаслідок чого позивач правомірно вважав, що від імені відповідача здійснюють відповідні дії уповноважені особи. При цьому, доказів втрати, викрадення чи підроблення печатки підприємства відповідача матеріали справи не містять.

До того ж судом першої інстанції доречно зазначено, що направлена позивачем на адресу відповідача претензія №309 від 21.04.2017р. була залишена останнім без відповіді, а питання щодо підписання акту №21/735 від 15.02.2017р. з боку замовника неналежними особами виникло після звернення виконавця з розглядуваним позовом до суду.

Стосовно посилання апелянта на те, що позивачем в якості доказу прийняття робіт за спірним договором надані документи, що стосуються відносин між сторонами за іншим договором, судова колегія наголошує наступне. Такі документи надавалися позивачем не як доказ прийняття робіт за спірним договором, а як доказ наявності сталих договірних правовідносин між сторонами. При цьому, документи, що стосуються договірних відносин між сторонами за попередні періоди, зокрема, акти здачі-приймання виконаних робіт (послуг), містять підписи тих же осіб відповідача, підписи яких наявні на спірному акті здачі-приймання виконаних робіт (послуг).

До того ж події, на які посилається скаржник, а саме захоплення невідомими особами майна та приміщень відповідача, втрата контролю над будівлями, спорудами, субєктами енергетики, іншими належними відповідачу товарно-матеріальними цінностями та активами, сталися у березні 2017р., тоді як спірні метрологічні роботи виконані 15.02.2017р. Отже, зазначені фактори жодним чином не могли вплинути на порядок приймання спірних робіт та підписання замовником акту здачі-приймання виконаних робіт.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновками господарського суду Донецької області про доведеність матеріалами справи факту належного виконання позивачем зобовязань за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р.

Статтею 903 ЦК України та умовами договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. передбачений обовязок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, враховуючи умови договору, зокрема п.2.3, та з огляду на те, що роботи були виконані у лютому 2017р. (дата підписання акту та протоколу узгодження вартості робіт (послуг) 15.02.2017р.), зобовязання з оплати метрологічних робіт (послуг) на суму 132705,56грн. мало бути виконане не пізніше 17.03.2017р. включно.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Оскільки відповідних доказів сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобовязань іншим передбаченим законом способом, відповідачем до справи не надано, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з відповідача заборгованості в заявленому позивачем розмірі 132705,56грн.

Крім основного боргу позивачем на підставі п.4.4 договору нараховано та предявлено до стягнення з відповідача 23887,80грн. пені за період з 18.03.2017р. по 13.09.2017р., а також 9289,39грн. штрафу (7% від суми невиконаного вчасно зобовязання з оплати метрологічних робіт (послуг) на суму 132705,56грн.).

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

За приписами статті 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Пунктом 4.4 договору сторони узгодили, що за порушення строків виконання розрахунків за договором з замовника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості метрологічних робіт (послуг), з яких допущено прострочення виконання розрахунків, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості метрологічних робіт (послуг), з яких допущено прострочення виконання розрахунків.

Здійснений судом першої інстанції в межах визначених позивачем періодів та із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ розрахунок пені судова колегія вважає арифметично вірним та таким, що базується на нормах чинного законодавства, у звязку з чим стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 16808,16грн. При цьому, господарським судом Донецької області обґрунтовано зазначено, що нарахування пені позивачем здійснено із застосуванням пені у розмірі 0,1% вартості метрологічних робіт (послуг), що суперечить вимогам Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Судова колегія, разом з іншим, погоджується з твердженнями місцевого господарського суду про те, що здійснений позивачем розрахунок штрафу в розмірі 9289,39грн. є арифметично вірним.

З посиланням на приписи ст.625 ЦК України Державним підприємством Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1963,32грн. за період з 18.03.2017р. по 13.09.2017р. та інфляційні за період з квітня по серпень 2017р. включно у розмірі 5241,87грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснений судом першої інстанції розрахунок 3% річних та інфляційних, за висновками Донецького апеляційного господарського суду, відповідає положенням чинного законодавства. При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що сума інфляційних є фактично більшою (5242,83грн.), ніж заявлена позивачем до стягнення, однак з огляду на обмеженість суду обсягом позовних вимог, дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині на визначену позивачем суму, а саме 5241,87грн.

При цьому, розрахунки 3% річних, інфляційних, штрафу та пені відповідачем не оспорюються.

Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м.Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 06.12.2017р. (повний текст підписано 11.12.2017р.) у справі №905/2185/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 06.12.2017р. (повний текст підписано 11.12.2017р.) у справі №905/2185/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 27.03.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 30.03.2018р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: Е.В. Сгара

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСДО