РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2018Справа № 910/21879/17
За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія " ВУСО"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА"

про стягнення 100 000,00 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Алендар Ю.І., представник

від відповідача - не з?явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія " ВУСО" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" про стягнення 100 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем в порядку статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2017 порушено провадження у справі №910/21879/17, зобов'язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву та призначено розгляд справи на 15.12.2017.

В судове засіданні 15.12.2017 представник позивача з?явився, надав усні пояснення та клопотання, відповідно до якого просить суд не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами.

Ухвалою від 15.12.2017 р., у зв'язку з набранням 15.12.2017 р. чинності Законом України від 03.10.2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", у справі призначено підготовче засідання на 22.01.2018 р.

15.01.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про доручення додаткових документів.

22.01.2018 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засіданні 22.01.2018 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В судове засіданні 22.01.2018 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 22.01.2018 підготовче засідання відкладено на 16.02.2018.

07.02.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про доручення документів до матеріалів справи.

В підготовче судове засідання 16.02.2018 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення щодо позовної заяви.

В підготовче судове засідання 16.02.2018 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 , судом закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2018.

В судове засідання 16.03.2018 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 16.03.2018 представник відповідача не з'явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 16.03.2018 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

05.08.2016 між позивачем, як страховиком та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3-00, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля марки «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1.

06.03.2017 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля Daewoo, д.р.н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.05.2017 визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до висновку №17/6/469/739431 про оцінку вартості від 19.06.2017, було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда», д.р.н. НОМЕР_1 становить 103958,90 грн.

Страховим актом №3369-02 від 27.04.2017 позивачем було визнано дорожньо - транспортну пригоду страховим випадком та визначив загальний розмірі страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8837 від 27.04.2017.

Як вбачається із матеріалів позову позивачем на адресу відповідача направлено регресну вимогу №7644 від 05.10.2017, проте відповідачем страхове відшкодування не відшкодовано.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог із тих підстав, що на його думку Договір добровільного страхування наземного транспорту №3-00 від 05.08.2016 є неукладеним, оскільки копія договору надана відповідачу не містить підпису всіх сторін в зв'язку із чим факт виплати не тягне за собою виникнення у позивача права суброгації.

Проте, як вбачається із матеріалів справи позивачем разом із супровідним листом 07.02.2018 надано до суду копію Договору №3-00 від 05.08.2016 та докази про направлення копії Договору №3-00 від 05.08.2016 відповідачу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 100 000 грн.

Крім того, суд зазначає що відхиляє твердження відповідача стосовно того, що договір на який посилався позивач, як на підставу виникнення права суброгації є неукладеним, тобто таким що не породжує жодних прав та обов'язків, оскільки відповідачем не надано суду ніяких належних та допустимих доказів які б підтверджували зазначене.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, ідентифікаційний номер 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ідентифікаційний номер 31650052) страхове відшкодування в розмірі 100 000 (сто тисяч ) грн., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 26.03.2018.

Суддя В.І. Мельник