ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р.Справа № 922/3968/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторомі-Транс", смт. Пісочин Харківської області
до Фізичноїх особи-підприємця Профончик Олександра Йозефовича, смт. Золочів, Харківська область , та до Дочірнього підприємства "АТЛ України", м. Київ
про стягнення коштів
за участю :

позивача - не з"явився;

1-го відповідача - не з"явився;

2-го відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авторомі-Транс", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з Дочірнього підприємства "АТЛ України" та ФОП Профончик Олександра Йозефовича на користь ТОВ "Авторомі-Транс" солідарно 1000,00 грн. за договором поруки від 25.01.2017 р.;

- стягнути з Дочірнього підприємства "АТЛ України" на користь ТОВ "Авторомі-Транс" грошові кошти в сумі 13500,00 грн. за договором перевезення, а саме: Договір-заявка № 2156 від 16.11.2016 р.;

- відшкодувати ТОВ "Авторомі-Транс" суму сплаченого судового збору за рахунок ДП "АТЛ Україна" та ФОП Профончик О.Й. пропорційно позовним вимогам.

Ухвалою господарського судлу Харківської області від 29.11.2017 р. було порушено провадження по справі та її розгляд призначено на 19.12.2018 р. о 10:15. Ухвалою суду від 19.12.2017 р. було призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження та його розгляд призначено на 16.01.2018 р. о 11:30. Ухвалою суду від 16.01.2018 р. було відкладено підготовче провадження на 01.02.2018 р. о 11:30. Ухвалою суду від 01.02.2018 р. було відкладено підготовче засідання на 06.03.2018 р. о 12:20 та продовжено строк розгляду підготовчого засідання до 22.03.2018 р. Ухвалою суду від 06.03.2018 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 22.03.2018 р. о 11:00.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 статті 182 ГПК України, з'ясувавши, що сторони надали всі наявні докази, на які вони посилаються, керуючись ч. 6 статті 183, п. 3 ч. 2 статті 185 ГПК України, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження.

Судом відкрито судове засідання по розгляду справи по суті 22.03.2018 р.

Повноважний представник Позивача в судове засідання 22.03.2018 р. не з"явився, але 01.02.2018 р. та 06.03.2018 р. в судові засідання з"являвся, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представники Відповідачів у судове засідання не з'явилися. Ухвали суду, що направлялися на адреси, зазначені у позові повернулися до суду з відміткою поштового відділення на поштовій довідці - "за зазначеною адресою не проживає", "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача".

Статтею 202 ГПК України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, де частиною 1 даної статті передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У ч. 3 ст. 202 ГПК України встановлено - якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані Позивачем докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ "Авторомі-транс" (Перевізником) та ДП "АТЛ Україна" (Замовником) було укладено договір перевезення, а саме: договір-заявка № 2156 від 16.11.2016 р.

25.01.2017 р. між ТОВ "Авторомі-транс" (Кредитором) та ФОП Профончик О.Й. (Поручителем) було укладено договір поруки, згідно з яким Поручитель поручився перед Позивачем за виконання ДП "АТЛ Україна" зобов"язань за вищенаведеним договором перевезення. Таке виконання зобов"язань Поручитель згідно п. 2.3. п. 2 договору поруки забезпечувалось частково, а саме на суму 1000,00 грн.

Ст. 533 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов"язання частково або в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Між ТОВ "Авторомі-транс" (Перевізником) та ДП "АТЛ Україна" (Замовником) було укладено договір перевезення, а саме: договір-заявка № 2156 від 16.11.2016 р. Згідно умов договору, Перевізник бере на себе зобов"язання доставити ввірений товар в строк та в місце, зазначене в договорі та видати його уповноваженій на отримання особі, а Замовник зобов"язаний прийняти послуги Перевізника на умовах та в строк, зазначений в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Згідно ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов"язується доставити ввіреній їй другій стороні (відправником) вантаж до пункту призначення і видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві).

Ст. 929 ЦК України визначено, що за договором транспортного експедитування, одна сторона (експедитор) зобов"язується за плату і за рахунок другої сторони виконати або організовувати виконання визначених договором послуг, пов"язаних з перевезенням вантажу.

Ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України зазначено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов"язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законом чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов"язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 ст. 316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедитування одна сторона (експедитор) зобов"язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов"язаних з перевезенням вантажу.

Так, ТОВ "Авторомі-транс" виконало всі покладені на нього обов"язки за договором перевезення, що підтверджується актом надання послуг № 1008 від 24.11.2016 р. та актом прийняття товарно-матеріальних цінностей за кількістю та якістю, підписаними з боку ДП "АТЛ Україна" та ТОВ "Авторомі-транс", CMR 0878867, ДКД-ЕЕ № 100250000.2016.406200.

Згідно умов договору перевезення, Замовник (ДП "АТЛ Україна") повинен оплатити надані послуги Перевізником (ТОВ "Авторомі-транс") через 14 днів після виконання наданої послуги.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 20, 74, 86, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "АТЛ Україна" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, код 32248838) та Фізичної особи-підприємця Профончик Олександра Йозефовича (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторомі-Транс" (62418, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна, 8, код 33898189) солідарно 1000,00 грн. за договором поруки від 25.01.2017 р.

Стягнути з Дочірнього підприємства "АТЛ України" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, код 32248838) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторомі-Транс" (62418, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна, 8, код 33898189) грошові кошти в сумі 13500,00 грн. за договором перевезення, а саме: Договір-заявка № 2156 від 16.11.2016 р.

Стягнути з Дочірнього підприємства "АТЛ Україна" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, код 32248838) та Фізичної особи-підприємця Профончик Олександра Йозефовича (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторомі-Транс" (62418, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна, 8, код 33898189) судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.03.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст. ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.П. Жигалкін