ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2018м. Дніпро№ 904/9671/17

ОСОБА_1

За заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дзержинівське" про відстрочення виконання судового рішення від 13.12.17р. у справі №904/9671/17

у справі

за позовом Приватного підприємства "ДРАГ"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дзержинівське"

про стягнення 99 109,52 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання Кулебі Т.Ю.

Представники:

Заявника - ОСОБА_2 дов. № 3 від 29.12.17р

Стягувача - ОСОБА_3 дов. № б/н від 27.02.18р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.17р. у даній справі, позов задоволено частково, стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дзержинівське" на користь ПП "ДРАГ" 75 600,00 грн. - основного боргу, 4 678,92 грн. - 3 % річних, 18 824,40 грн. - інфляційних втрат, 1 599,90 грн. - судового збору, 4 999,69 грн. - витрат на оплату послуг адвоката, у решті позову відмовлено, про що 29.12.17р. видано наказ.

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дзержинівське" про відстрочення виконання судового рішення від 13.12.17р. у даній справі, на 8 місяців. Заява мотивована тим, що на даний час Боржник (Заявник) перебуває у скрутному фінансовому становищі, та має борги перед іншими кредиторами. Загальний борг Боржника складає 5 277 140,74 грн. Боржник зазначає, що господарська діяльність носить сезонний характер, у зв'язку з чим наявність коштів залежить від настання певного сезону. Так, найближчим часом у Боржника почнеться посівна, у зв'язку з чим у кінці літа 2018 року після жнив і продажу продукції сільськогосподарської діяльності, Боржник зможе повністю погасити свою заборгованість перед Стягувачем. Наразі Боржник об'єктивно не має коштів, тож виконання рішення суду в примусовому порядку призведе до банкрутства Боржника.

Заява про відстрочення виконання рішення призначена до розгляду в судовому засіданні.

Від Стягувача надійшли пояснення на заяву, мотивовані тим, що звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення, Боржник належних документальних доказів свого тяжкого матеріального та фінансового стану (Баланс, Звіт про фінансові результати за 2017 рік та за перший квартал 2018р., банківські довідки про залишок коштів на рахунках у банках, карти засівання земельних ділянок із зазначенням сільськогосподарських культур та розрахунком прогнозованого отримання врожаю) до заяви не додав. Також, Заявником не зазначено для яких саме країн діє світова фінансова криза, якими доказами це підтверджується, з якого саме періоду та яким чином така криза може впливати на Заявника, зважаючи на те, що він не є експортером. Посилання Заявника на наявну заборгованість перед іншими кредиторами, є недоречними, оскільки станом на 19.03.18р., згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження стосовно Заявника відкрито лише за заявами ПП "Драг", інші вказані Заявником контрагенти за примусовим стягненням заборгованості щодо нього до виконавчої служби не зверталися. Також Заявником не зазначено чи існує можливість погасити борг за рахунок іншого майна, яке знаходиться у його власності. Отже, Заявником не надано відповідних доказів дійсно тяжкого фінансового стану підприємства, тобто не надано доказів, що можуть засвідчити неможливість виконання Боржником судового рішення, а також не надано доказів винятковості такого випадку, що може бути підставою для відстрочення судом його виконання. В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду Заявником не надані документи, які дають змогу вважати, що з настанням зазначеного строку (12.11.18р.) у Заявника буде фінансова можливість виконати судове рішення, а надання Заявником гарантій такого виконання викликає обґрунтовані сумніви, оскільки Заявник ухиляється від виконання своїх зобов'язань з жовтня 2015р. Стягувач просить врахувати те, що Стягувач і Боржник є суб'єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики.

Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ст. 331 ГПК України)

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги, що Заявником не доведено винятковість випадку, з наявністю якого закон пов'язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду, обставини на які посилається Заявник, є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності, яку Відповідач здійснює на свій ризик, що поставка товару Боржникові відбулася 18.04.15р. і у Договорі сторони домовилися про відстрочку оплати поставленого Стягувачем товару до 15.10.15р., тобто враховуючи сезонність роботи Боржника, що з моменту прострочки Боржника вже минуло два сільськогосподарських сезони, однак Боржник навіть не почав виконувати свої зобов'язання з оплати товару, що наявність боргів перед іншими кредиторами не може бути беззаперечним доказом неможливості виконання рішення суду, суд вважає, що Боржник не довів належними і допустимими доказами виключність обставин, з якими закон пов'язує відстрочення виконання рішення суду, тому заява Боржника про відстрочення виконання рішення не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дзержинівське" про відстрочення виконання судового рішення від 13.12.17р. у справі №904/9671/17.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала відповідно до ч. 3 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її підписання - 23.03.18р.

Суддя ОСОБА_1