РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018Справа № 910/18256/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператора спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ "Карпатигаз";

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування";

про визнання правочину недійсним.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Демченко І. І., представник, довіреність № 8 від 26.01.2018 р.;

Ярмоленко Є. П., представник, довіреність № 41 від 19.12.2017 р.;

Від відповідача: Малярчук Ю.Б., представник, довіреність № 2-522д від 19.01.2018р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить визнати недійсною заяву Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.09.2017 року № 31-13-7540, а також стягнути з відповідача 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2017 року порушено провадження у справі № 910/18256/17, розгляд справи призначено на 16.11.2017 року.

У судовому засіданні 21.11.2017 року оголошено перерву до 12.12.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 року слухання справи відкладено до 23.01.2018 року.

Пунктом 9 ч. 1 Перехідних положень ГПК України (в редакції з 15.12.2017 року) установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 року вирішено справу № 910/18256/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання у справі №910/18256/17 призначено на 01.02.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2018 року відкладено підготовче засідання до 15.02.2018 року.

15.02.2018 року, 22.02.2018 року в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 22.02.2018 року, 13.03.2018 року відповідно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 року відкладено підготовче засідання на 22.03.2018 року.

22.03.2018 Господарським судом міста Києва закрито підготовче провадження та за згодою представників сторін розпочато судовий розгляд справи № 910/18256 /17 по суті.

22.03.2018 Господарським судом міста Києва оголошено перерву до 23.03.2018 року.

Відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі від 15.11.2017р.

Клопотання обґрунтоване тим, що господарським судом м.Києва розглядається справа №910/18439/17 за позовом Національного антикорупційного бюро України про визнання недійсною додаткової угоди №4 від 25.02.2011р. до договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002р. та визнання недійсним договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. про надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату, яка, на думку відповідача, є пов'язаною із даною справою.

Позивачем подане заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі № 22/01-14 від 22.01.2018р., в якому просить відмовити в задоволенні клопотання з мотивів, зазначених в запереченні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Господарський суд м. Києва не вбачає об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №910/18439/17, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідачем подане клопотання про зупинення провадження у справі від 10.01.2018р.

Клопотання обґрунтоване тим, що господарським судом м. Києва розглядається справа № 910/5917/17 за позовом позивача про зобов'язання відповідача передати вуглеводні, видобуті за договором № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, та зустрічним позовом відповідача про стягнення з позивача заборгованості за цим же договором.

Позивачем подане заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі №22/02-2 від 22.02.2018р., в якому просить відмовити в задоволенні клопотання з мотивів, зазначених в запереченні.

Виходячи з того, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, господарський суд м. Києва не вбачає об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №910/5917/17, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідачем подане клопотання від 10.01.2018р. про залучення компанії Місен Ентерпрайзіс АБ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Клопотання обґрунтоване тим, що рішення у даній справі може вплинути на права компанії Місен Ентерпрайзіс АБ як учасника спільної діяльності та співвласника майна.

Позивачем подане заперечення № 22/02-1 від 21.02.2018р. на зазначене клопотання, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання з мотивів, вказаних в запереченні.

Крім того, позивачем подане клопотання про залучення доказів № 22/02-15 від 22.02.2018р., до якого додана копія листа компанії Місен Ентерпрайзіс АБ від 21.02.2018р. та його перекладу на українську мову, в якому остання заявляє про відсутність необхідності залучення її до участі у справі в якості третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Частиною 2 ст. 50 ГПК України передбачено, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Господарський суд м. Києва не вбачає підстав для залучення компанії Місен Ентерпрайзіс АБ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання.

Відповідачем подане клопотання про залишення позову без розгляду від 22.03.2018р.

Клопотання обґрунтоване тим, що у ТОВ «Карпатигаз» як оператора договору про спільну діяльність відсутні повноваження звертатися з позовом до ПАТ «Укргазвидобування» від імені усіх учасників договору про спільну діяльність.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо: позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності; позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 44 ГПК України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (процесуальна дієздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов'язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Частинами 1, 2, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Карпатигаз» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законодавством України порядку, наділеною право- та дієздатністю, може виступати позивачем та відповідачем в суді, наділена усіма необхідними повноваженнями для звернення до господарського суду. Позовна заява підписана керівником ТОВ «Карпатигаз», призначення та повноваження якого підтверджено документами, доданими до позовної заяви.

Таким чином, господарський суд м. Києва відхиляє клопотання про залишення позову без розгляду.

Під час розгляду спору по суті та у відповіді на відзив представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У відзиві на позовну заяву, в запереченні на відповідь на відзив та в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Карпатигаз» укладено договір про спільну діяльність без утворення юридичної особи № 3 від 10.06.2002р. (далі - договір про спільну діяльність) та додаткові угоди до нього.

25.02.2011р. між ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України», правонаступником якого є ПАТ «Укргазвидобування», ТОВ «Карпатигаз» та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ укладено додаткову угоду №4 до договору про спільну діяльність, якою залучено до участі в спільній діяльності компанію Місен Ентерпрайзіс АБ та призначено оператором спільної діяльності ТОВ «Карпатигаз».

Пунктом 6.2 договору про спільну діяльність сторони надали Позивачу повноваження і права представляти інтереси Спільної діяльності та вчиняти дії від імені Спільної діяльності у взаємовідносинах з будь-якими державними органами і органами місцевого самоврядування, банками, нотаріальними конторами, органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні і поза її межами (державними і приватними), фізичними особами, а також у податкових, правоохоронних і судових органах України і інших держав з питань, що стосуються Спільної діяльності, діяти у зазначених взаємовідносинах виключно на підставі цього Договору без надання Учасниками відповідних окремих довіреностей згідно з ч. 2 ст. 1135 Цивільного кодексу України, в зв'язку з чим Оператору надається право:

- укладати від імені Спільної діяльності договори (контракти), необхідні для досягнення цілей Спільної діяльності, у тому числі на виконання робіт (надання послуг), реалізацію продукції Спільної діяльності, придбання матеріально-технічних ресурсів, палива, електроенергії;

- приймати рішення про пред'явлення претензій, позовів, апеляційних та касаційних скарг від імені Спільної діяльності і підписувати їх, вести справи у всіх судових інстанціях із правом здійснення всіх процесуальних дій, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення, ухвали і постанови судів, державного виконавця, пред'явлення виконавчих документів до виконання, одержання присудженого майна і грошей, а також брати учать у процедурі банкрутства суб'єктів підприємницької діяльності, ставити підпис, подавати клопотання та здійснювати всі інші дії, пов'язанні з виконанням даних повноважень;

- підписувати документи податкової, фінансової, статистичної та інших видів обов'язкової звітності, що складається по спільній діяльності за Договором;

- забезпечувати ведення бухгалтерського обліку майна, цінностей, зобов'язань та операції, пов'язаних з виконанням Договору та обліку фінансових результатів Спільної діяльності на окремому балансі, забезпечувати повноту і своєчасність перерахування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджету та державних цільових фондів;

- підписувати документи з питань спільної діяльності за Договором, а саме (але не виключно): акти виконаних робіт (наданих послуг), акти приймання-передачі, претензії, листи та інше;

- відкривати (закривати) та бути розпорядником (мати право розпорядчого підпису під час проведення грошових операцій) поточних банківських рахунків, відкритих для забезпечення спільної діяльності за Договором;

- підписувати платіжні документи, необхідні для здійснення готівкових та безготівкових розрахунків;

- виконувати інші дії, пов'язані з веденням спільних справ за Договором.

Відповідач направив позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.09.2017 № 31-13-7540 (далі - Заява № 31-13-7540).

В Заяві № 31-13-7540 вказано, що станом на 31.07.2017 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 10 318 754,20 грн. згідно договору № УГВ949/21-16 від 29.03.2016р. на поставку вуглеводневої сировини, а позивач в свою чергу станом на 31.07.2017 має заборгованість перед відповідачем в сумі 103 035 059,22 грн. згідно наступних договорів:

- по договору оренди № УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016р. за відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла в сумі 19 395,51 грн.;

- по договору на відпуск води з технологічного водопроводу № 100812 від 20.08.2012 р. в сумі 5 137,95 грн.;

- по договору на відпуск води та прийом стічних вод на очистку № 140825 від 13.10.2014р. в сумі 5 215,26 грн.;

- по договору на надання послуг № 969/14 від 31.12.2014р. в сумі 21 029,02 грн.;

- по договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 249/13 від 25.02.2013р. в сумі 1 099,00 грн.;

- по договору № 1096/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Східно-Полтавської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 33 333,36 грн.;

- по договору № 1097/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Розпашнівської УКПГ Карлівського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 32 533,36 грн.;

- по договору № 1098/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Абазівської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 33 333,36 грн.;

- по договору № 1099/12 від 10.09.2012р. встановлення обладнання вузлів обліку вуглеводної сировини, що видобувається зі свердловин Новотроїцького родовища, на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 15 733,36 грн.;

- по договору на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. в сумі 102 795 102,32 грн.;

- по договору про надання послуг по подачі метанолу № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р. в сумі 67 024,77 грн.;

- по договору на надання послуг по зберіганню нафти №ЛВ-127/21-13 від 21.04.2013р. в сумі 6 121,95 грн.

Також в Заяві № 31-13-7540 відповідачем зазначено, що керуючись ст. 601 ЦК України, відповідач заявляє про припинення зобов'язань перед позивачем всього в сумі 10 318 754,20 грн. згідно договору № УГВ949/21-16 від 29.03.2016р. на поставку вуглеводневої сировини шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних зобов'язань позивача перед відповідачем всього в сумі 10 318 754,20 грн., а саме:

- по договору оренди № УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016р. за відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла в сумі 19 395,51 грн.;

- по договору на відпуск води з технологічного водопроводу № 100812 від 20.08.2012 р. в сумі 5 137,95 грн.;

- по договору на відпуск води та прийом стічних вод на очистку № 140825 від 13.10.2014р. в сумі 5 215,26 грн.;

- по договору на надання послуг № 969/14 від 31.12.2014р. в сумі 21 029,02 грн.;

- по договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 249/13 від 25.02.2013р. в сумі 1 099,00 грн.;

- по договору № 1096/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Східно-Полтавської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 33 333,36 грн.;

- по договору № 1097/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Розпашнівської УКПГ Карлівського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 32 533,36 грн.;

- по договору № 1098/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Абазівської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 33 333,36 грн.;

- по договору № 1099/12 від 10.09.2012р. встановлення обладнання вузлів обліку вуглеводної сировини, що видобувається зі свердловин Новотроїцького родовища, на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. в сумі 15 733,36 грн.;

- частково по договору на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. в сумі 10 078 797,30 грн.;

- по договору про надання послуг по подачі метанолу № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р. в сумі 67 024,77 грн.;

- по договору на надання послуг по зберіганню нафти №ЛВ-127/21-13 від 21.04.2013р. в сумі 6 121,95 грн.

У відповідь позивач направив відповідачу заперечення від 22.09.2017 № 22/09-1 на заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.09.2017 № 31-13-7539, № 31-13-7540, в якому вказав, що не визнає заборгованість перед відповідачем та не підписував документів, з яких би така заборгованість могла виникнути, у зв'язку з чим немає підстав для припинення зобов'язань відповідача перед позивачем, які виникли за договором № УГВ949/21-16 від 29.03.2016р. в сумі 10 318 754,20 грн., шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540, тому ця заява суперечить чинному законодавству України та є незаконною.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК України, статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом (лист Вищого господарського суду України від 07.04.2008 № 01-8/211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України»).

Наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. Однак, припинення зобов'язання зарахуванням можливе лише за умов однорідності та безспірності зустрічних вимог сторін. Адже, за відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону (правова позиція Вищого господарського суду України, викладена в постанові від 01.02.2011р. у справі № 33/224-10).

Відповідачем повинні бути надані докази настання строку виконання однорідних вимог та докази існування у позивача заборгованості перед відповідачем, в іншому випадку така заборгованість не є безспірною, що є однією з умов для зарахування зустрічних однорідних вимог (правова позиція Вищого господарського суду України, викладена в постанові від 12.03.2012 р. у справі № 9/112).

Враховуючи наявність спору між сторонами щодо суми, на яку відповідач просить провести зарахування зустрічних однорідних вимог, заперечення позивача в частині припинення спірного зобов'язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, така сума не може бути прийнята як безспірна, а тому судами підставно відмовлено у задоволенні вимоги відповідача про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (правова позиція Вищого господарського суду України, викладена в постанові від 01.07.2015р. у справі № 925/1647/14).

Для зарахування зустрічних однорідних зобов'язань необхідно відсутність спору по цьому питанню (правова позиція Вищого господарського суду України, викладена в постанові від 22.09.2015р. у справі № 904/430/15).

Оскільки зустрічні однорідні грошові вимоги відповідача до позивача не є безспірними, тобто чітко визначеними, щодо таких зобов'язань не допускається їх зарахування в односторонньому порядку (правова позиція Вищого господарського суду України, викладена в постанові від 15.02.2016р. у справі № 904/6627/15).

Заява однієї зі сторін про зарахування зустрічних однорідних вимог повинна відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбаченим ст. 203 ЦК України, та вказані вимоги повинні бути безспірними. Спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а спірна сума не може бути прийнята судом як залік зустрічних однорідних вимог, оскільки вказаний залік не підтверджується належними до допустимими доказами (правова позиція Вищого господарського суду України, викладена в постанові від 18.09.2017р. у справі №904/12471/16).

Позивач в запереченні від 22.09.2017р. № 22/09-1, адресованому відповідачу, та в позовній заяві заперечує факт виникнення у нього зобов'язань перед відповідачем за договорами, вказаними в Заяві № 31-13-7540.

Враховуючи викладене, за наявності заперечень з боку позивача, відповідач зобов'язаний довести факт безспірності заборгованості позивача перед відповідачем на день проведення зарахування зустрічний однорідних вимог, в тому числі зустрічність, однорідність та настання строку виконання зобов'язань.

З метою підтвердження безспірності зобов'язань позивача у сумі 19 395,51 грн. по договору оренди № УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016р. за відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла, відповідач посилається на рішення господарського суду м. Києва від 06.07.2017р. у справі № 910/8699/17, яке залишене в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р.

Однак, відповідачем не було враховано, що згідно з ч. 5 ст. 85 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Отже, рішення суду першої інстанції у справі № 910/8699/17 набрало чинності в день прийняття постанови Київським апеляційним господарським судом, а саме: 09.10.2017р.

Враховуючи те, що заборгованість по відшкодуванню витрат, пов'язаних з проведенням повірки потокового хроматографу вузла, по договору оренди № УГВ3590/33/2-16 від 14.11.2016р. в сумі 19 395,51 грн. була спірною, позивач цю заборгованість не визнавав та цей спір до 09.10.2017р. ще не був вирішений, то зобов'язання позивача зі сплати цієї заборгованості не могли бути припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540 від 05.09.2017р.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору на відпуск води з технологічного водопроводу № 100812 від 20.08.2012р. (далі - договір № 100812 від 20.08.2012р.), в редакції додаткової угоди №1 від 01.08.2013р., відповідач зобов'язався на умовах, визначених договором, постачати для Юліївської ДКС на технічні потреби воду з технологічного водопроводу, який є на балансі ГПУ «Шебелинкагазвидобування», вивозити асенізатором та приймати на очистку побутові стічні води.

Пунктами 10.1, 10.2 договору № 100812 від 20.08.2012р. передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє у питанні поставок до 31.12.2012р., а в питанні розрахунків - до повного виконання зобов'язання. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії даного договору не надійшла заява однієї із сторін про його розірвання або перегляду, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік (дванадцять місяців) на тих же умовах.

Сторонами не надано доказів повідомлення про розірвання або перегляду договору № 100812 від 20.08.2012р., як це передбачено його умовами, у зв'язку з чим цей договір є пролонгованим, тому суд першої інстанції не погоджується з посиланням позивача на п. 4 ч. 1 ст. 602 ЦК України, відповідно до якого не допускається зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності.

В п. 2.4 договору № 100812 від 20.08.2012р., в редакції додаткової угоди №1 від 01.08.2013р., вказано, що кількість переданої води, прийнятих побутових стоків та фактичного часу використання асенізатора за кожен місяць підтверджується актом прийому-передачі, який підписують відповідач та позивач.

Відповідачем надані докази надсилання актів прийому-передачі води, стоків за січень, лютий, березень, квітень, травень 2017р., однак, позивач ці акти не підписав та, як вбачається зі змісту позовної заяви, факт отримання цих послуг не визнає.

Враховуючи викладене, заборгованість позивача перед відповідачем за договором № 100812 від 20.08.2012р. є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим зобов'язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору на відпуск води та прийом стічних вод на очистку № 140825 від 25.08.2014р. (далі - договір № 140825 від 25.08.2014р.) відповідач зобов'язався на умовах, визначених договором, постачати для житлового містечка по будівництву об'єкта «Облаштування Хрестищенського ГКР. Реконструкція Хрестищенської ДКС» на потреби воду з технологічного водопроводу та приймати на очистку побутові стічні води. Позивач зобовязався на умовах, визначених договором, своєчасно оплачувати за прийняту воду та очищенні стічні води за встановленими тарифами.

В п. 2.4 договору № 140825 від 25.08.2014р. визначено, що кількість переданої води, прийнятих на очистку побутових стоків за кожен місяць підтверджується актом прийому-передачі, який підписують відповідач та позивач.

Відповідачем надані докази надсилання актів прийому-передачі води, стоків за січень, лютий, березень, квітень 2017р., однак, позивач ці акти не підписав та, як вбачається зі змісту позовної заяви, факт отримання цих послуг не визнає.

Враховуючи викладене, заборгованість позивача перед відповідачем за договором № 140825 від 25.08.2014р. є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим зобов'язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Згідно з п. 1.1 договору на надання послуг № 969/14 від 31.12.2014р. (далі - договір №969/14 від 31.12.2014р.) відповідач зобов'язується виконувати послуги з ремонту та опресовки засувок і фонтанних арматур, ремонт іншого обладнання, здійснювати дефектоскопію насосно-компресорних труб (НКТ), а також виконувати інші послуги згідно листів позивача, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити вказані послуги.

Підпунктом 2.1.1 договору № 969/14 від 31.12.2014р. передбачено, що відповідач зобов'язується виконати послуги згідно листа-заявки позивача на виконання послуг та після оплати цих послуг позивачем згідно п. 4.2 цього договору.

В п. 4.2 договору № 969/14 від 31.12.2014р. зазначено, що позивач зобов'язується проводити розрахунки за даним договором на умовах 100% попередньої оплати за замовлені в листі-заявці роботи на підставі калькуляцій та рахунків-фактур наданих відповідачем протягом 10 банківських днів з моменту надання відповідачем позивачу відповідних калькуляцій та рахунків-фактур.

В п. 4.1 договору № 969/14 від 31.12.2014р. визначено, що відповідач складає та разом із позивачем підписують акт здавання-приймання послуг.

Відповідачем не надано доказів отримання від позивача листів-заявок на виконання послуг. Відповідачем надано копію акту здавання-приймання робіт від 30.12.2016р., підписаного лише з боку відповідача. Позивач не визнає отримання послуг за вказаним актом по договору № 969/14 від 31.12.2014р.

Таким чином, заборгованість позивача перед відповідачем за договором № 969/14 від 31.12.2014р. є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим зобов'язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Згідно з п. 1.1 договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 249/13 від 25.03.2013р. (далі - договір № 249/13 від 25.03.2013р.) відповідач забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії позивачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а позивач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1 цього договору.

Відповідачем до матеріалів справи надані копії актів прийому виконаних робіт за січень, лютий, березень, квітень, травень 2017р., підписані лише з боку відповідача. Позивач не визнає отримання послуг за цими актами по договору № 249/13 від 25.03.2013р.

Отже, заборгованість позивача перед відповідачем за договором № 249/13 від 25.03.2013р. є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим зобов'язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Згідно з п. 1.1 договору № 1096/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Східно-Полтавської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. (далі - договір № 1096/12 від 10.09.2012р.), відповідач у відповідності до умов цього договору надає позивачу право обмеженого користування земельними ділянками (сервітут), що розташовані в адміністративних межах Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Східно-Полтавської УКПГ Полтавського району Полтавської області.

Відповідно до п. 1.1 договору № 1097/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Розпашнівської УКПГ Карлівського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. (далі - договір № 1097/12 від 10.09.2012р.), відповідач у відповідності до умов цього договору надає позивачу право обмеженого користування земельними ділянками (сервітут), що розташовані в адміністративних межах Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Розпашнівської УКПГ Карлівського району Полтавської області.

Згідно з п. 1.1 договору № 1098/12 від 10.09.2012р. про встановлення земельного сервітуту для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Абазівської УКПГ Полтавського району Полтавської області на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. (далі - договір № 1098/12 від 10.09.2012р.), відповідач у відповідності до умов цього договору надає позивачу право обмеженого користування земельними ділянками (сервітут), що розташовані в адміністративних межах Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, для облаштування дотискуючої компресорної станції на території Абазівського УКПГ Полтавського району Полтавської області.

Відповідно до п. 1.1 договору № 1099/12 від 10.09.2012р. встановлення обладнання вузлів обліку вуглеводної сировини, що видобувається зі свердловин Новотроїцького родовища, на виконання умов договору спільної діяльності №3 від 10.06.2002р. (№ 1099/12 від 10.09.2012р.), відповідач у відповідності до умов цього договору надає позивачу право обмеженого користування земельними ділянками (сервітут), що розташовані в адміністративних межах Кам'янської сільської ради Лебединського району Сумської області, для розміщення на території Новотроїцької УКПГ комерційного вузла обліку вуглеводневої сировини, що видобувається із свердловин Новотроїцького родовища.

Відповідачем надано до матеріалів справи документи, що підтверджують факт надсилання позивачу актів приймання-передачі послуг від 30.11.2016р., 31.12.2016р., 31.01.2017р., 28.02.2017р., 31.03.2017р., 30.04.2017р., 31.05.2017р., 30.06.2017р. за договорами № 1096/12 від 10.09.2012р., № 1097/12 від 10.09.2012р., № 1098/12 від 10.09.2012р., № 1099/12 від 10.09.2012р.

Однак, відповідачем не надано самих актів, підписаних позивачем та відповідачем, приймання-передачі послуг за № 1096/12 від 10.09.2012р., № 1097/12 від 10.09.2012р., № 1098/12 від 10.09.2012р., № 1099/12 від 10.09.2012р. Позивач не визнає отримання послуг за цими договорами.

З огляду на викладене, заборгованість позивача перед відповідачем за договорами № 1096/12 від 10.09.2012р., № 1097/12 від 10.09.2012р., № 1098/12 від 10.09.2012р., № 1099/12 від 10.09.2012р. є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим зобов'язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Згідно з підпунктами 1.1.1, 1.1.2 договору на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. (далі - договір № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р.) відповідач надає позивачу на відремонтованих, відновлених або нових свердловинах, які є об'єктами спільної діяльності за договором №3, послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату позивача та передає позивачу обсяг товарного природного газу, нафти та газового конденсату у пункті поставки, визначеному п. 2.5 цього договору; відповідач надає позивачу на родовищах, облаштованих компресорними станціями (установками) за рахунок спільної діяльності за договором №3, послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу та газового конденсату позивача, видобутого за допомогою компресорних станцій (установок), та передає позивачу обсяг товарного природного газу та газового конденсату у пункті поставки, визначеному п. 2.5 даного договору.

В п. 4.1 договору № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. зазначено, що на підставі Актів приймання-передачі вуглеводнів, які складаються сторонами на пунктах поставки вуглеводнів, відповідач складає та разом із позивачем підписують Акти приймання-передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти не пізніше п'ятого робочого дня місяця наступного за звітним.

Відповідач акти приймання-передачі вуглеводнів та акти приймання-передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти, підписаних позивачем та відповідачем, до матеріалів справи не надав.

При цьому, позивачем до позовної заяви додані копії листів позивача від 13.03.2017 р. №№ 13/03-8, 13/03-9, 13/03-10, від 21.03.2017 р. №21/03-3, від 22.03.2017 р. №22/03-2, від 23.03.2017 р. №23/03-1, від 22.04.2017р. № 22/04-1, № 22/04-2, від 24.05.2017р. № 24/05-2, від 25.05.2017р. № 25/05-1, № 25/05-2, № 25/05-3, від 07.07.2017 р. № 07/07-1, №07/07-2, №07/07-3, №07/07-4, від 22.08.2017р. №22/08-1, №22/08-2, №22/08-3, №22/08-4, від 04.10.2017р. №04/10-1, №04/10-2, №04/10-3.

В зазначених листах позивач повідомляє про відмову від підписання актів приймання-передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти, оскільки відповідач не надав жодного акту приймання-передачі вуглеводнів, видобутих починаючи з грудня 2016р.

Твердження позивача про не підписання та не надання відповідачем актів приймання-передачі вуглеводнів відповідачем належними доказами не спростоване, у зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що така відмова позивача від підписання вищезазначених актів приймання-передачі послуг відповідає умовам договору № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. та є обґрунтованою.

В п. 4.2 договору № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р., в редакції додаткової угоди № 2 від 31.03.2015 року, передбачено, що оплата за послуги здійснюється шляхом передоплати у розмірі 25% від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць до 20 числа поточного місяця на підставі наданого оригіналу рахунку-фактури та сплати решти суми по факту надання послуг після підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг до 20 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

Отже, умовами договору № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. виникнення зобов'язань позивача з оплати послуг відповідача ставиться в залежність від підписання обома сторонами актів приймання-передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти, які позивач обґрунтовано відмовився підписувати, внаслідок не передання вуглеводнів та не підписання актів приймання-передачі вуглеводнів відповідачем.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів виникнення (існування) зобов'язань позивача з оплати послуг відповідача по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти по договору № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. станом на день Заяви № 31-13-7540 від 05.09.2017р.

Враховуючи викладене, господарський суд м. Києва дійшов висновку, що зобов'язання позивача з оплати послуг відповідача по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти по договору № УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р. не виникли і не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Згідно з п.п. 1.1.1, 1.1.2 договору про надання послуг по подачі метанолу № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р. (далі - договір № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р.), позивач доручає, а відповідач зобов'язується за плату надавати послуги: з подачі метанолу відповідача або позивача в свердловини позивача трубопроводом та/або спецтехнікою для інтенсифікації та забезпечення безгідратного режиму роботи при освоєнні, дослідженні, експлуатації свердловин та транспортуванню газу до установки комплексної підготовки газу (УКПГ) згідно з вимогами нормативних документів та/або плану робіт; з подачі метанолу відповідача або позивача на УКПГ, яка належить відповідачу, де проходить підготовка природного газу позивача для забезпечення безгідратного режиму роботи та підготовки природного газу згідно з вимогами нормативних документів.

Пунктом 1.2 договору № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р. передбачено, що кількість метанолу визначається щомісячно в двосторонньому акті, який складається та підписується уповноваженими представниками сторін п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним.

Пунктом 4.1 договору № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р. визначено, що відповідач не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним, складає та направляє на підписання позивачу двосторонній «Акт про кількість метанолу при підготовці газу», у двох примірниках, в якому, згідно з обліковими даними відповідача або по груповій нормі, вказується обсяг метанолу, використаного відповідачем для підготовки природного газу, видобутого із свердловин позивача протягом звітного місяця та Акт надання послуг по подачі метанолу.

В другому реченні п. 4.2 договору № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р. вказано, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться позивачем до 15 числа місяця, наступного за звітним, на підставі підписаного сторонами Акту наданих послуг та рахунку-фактури, наданого відповідачем з урахуванням перерахованої попередньої оплати.

Таким чином, умовами договору виникнення зобов'язання позивача з остаточного розрахунку за послуги відповідача ставиться в залежність від підписання обома сторонами актів надання послуг.

З огляду на те, що позивач не визнає отримання послуг від відповідача, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів виникнення у позивача зобов'язань з оплати послуг відповідача за договором № ЛГВ-51/06-16 від 21.01.2016р., то ця заборгованість є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим зобов'язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору на надання послуг по зберіганню нафти № ЛВ-127/21-13 від 01.04.2013р. (далі - договір № ЛВ-127/21-13 від 01.04.2013р.), відповідача надає позивачу послуги по зберіганню нафти, видобутої з Битків-Бабченського родовища (свердловина №6-Бабче) на пункті збору нафти (ПЗН) свердловини № 6 с.Марково, Богородчанського р-ну, Івано-Франківська обл. Позивач зобов'язується оплатити вартість наданих послуг відповідача згідно з п. 3.1, 3.2 даного договору.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору № ЛВ-127/21-13 від 01.04.2013р. встановлено, що відповідач та позивач не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним, складають та підписують двосторонній Акт прийому-передачі нафти, переданої для зберігання. Щомісячно до 10-го числа відповідач складає та разом із позивачем підписують Акт наданих послуг по зберіганню нафти. Позивач зобов'язується провести оплату наданих послуг протягом 10 календарних днів після підписання акту наданих послуг по зберіганню нафти.

Отже, умовами договору виникнення зобов'язання позивача з оплати послуг відповідача ставиться в залежність від підписання обома сторонами актів наданих послуг по зберіганню нафти.

Відповідачем до матеріалів справи надано копії актів наданих послуг від 31.03.2017р., від 30.04.2017р., підписаних обома сторонами, на загальну суму 2 440,78 грн. та копії актів наданих послуг від 31.05.2017р., від 30.06.2017р., підписаних лише відповідачем, на суму 2 440,78 грн.

Враховуючи те, що позивачем сума заборгованості за договором № ЛВ-127/21-13 від 01.04.2013р. не визнається, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів виникнення у позивача зобов'язань з оплати послуг по зберіганню нафти на суму 3 681,17 грн., то ця сума боргу є спірною та підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим зобов'язання з оплати цих послуг не підлягали припиненню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявою № 31-13-7540.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. А в ч. 3 ст. 215 ЦК України зазначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено безспірність сум заборгованості позивача перед відповідачем за договорами, вказаними в Заяві № 31-13-7540 від 05.09.2017р., та факт виникнення зобов'язань позивача перед відповідачем, які припиняються за Заявою № 31-13-7540 від 05.09.2017р.

Таким чином, заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.09.2017 № 31-13-7540 суперечить нормам ст. 601 ЦК України та підлягає визнанню недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним правочин, а саме заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ) про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.09.2017 № 31-13-7540.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 13-19; ) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 30.03.2018 р.