УХВАЛА

м. Київ

20.03.2018Справа № 910/1455/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство

«Домінанта»

про стягнення 70.840,31 грн.

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

09.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 70.840,31 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачем на підставі договору страхування № 1601338 серії РКS від 11.08.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування автомобіля марки Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/3564845), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/1455/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

27.02.2018 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшла запитувана судом інформація щодо полісу № АК/3564845.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 було зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.02.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 282 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 13.02.2018 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 13.02.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 19.02.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 282, а отже відповідач мав подати відзив до 07.03.2018.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, який поданий позивачем до поштового відділення зв'язку 06.03.2018 та отриманий судом 12.03.2018, проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується виходячи з розміру саме оціненої шкоди, з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу. Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України та Фонду Державного Майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 (далі - Методика), фізичний знос КТЗ (його складників - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). Згідно з п. 7.38. Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. ДТП за участю автомобіля НОМЕР_3 сталася 16.06.2017, а згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Getz» держаний номер НОМЕР_1 роком випуску транспортного засобу вказано 2008 рік, то відповідно строк його експлуатації більше семи років, а отже повинен застосовуватись коефіцієнт зносу при розрахунку вартості відновлювального ремонту. У позовній заяві позивач надає рахунки-фактури на оплату від 23.06.2017, від 11.08.2017, від 28.08.2017, від 01.09.2017 від ФОП Козоріз В.В., відповідно до яких вартість відновлювального ремонту становить 71.708,66 грн. Однак, позивачем для визначення розміру збитку та вартості відновлювального ремонту було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та отримано звіт № 121467 від 19.12.2017 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на 17.06.2017, складає 48.103,48 грн. А отже, позивач має право вимоги відшкодування саме оціненої шкоди, а не фактичних витрат на проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу. Крім того, відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3564845, франшиза становить 1.000,00 грн. Таким чином, сума у розмірі 48.103,48 грн. зменшується на розмір франшизи, у зв'язку з чим розмір страхового відшкодування, який мав би бути виплачений відповідачем позивачу відповідно до вимог Закону складає 47.103,48 грн.

Від позивача 19.03.2018 на адресу суду надійшла заява, яка подана позивачем до поштового відділення зв'язку 16.03.2018, про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 47.103,48 грн. страхового відшкодування.

Судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв'язку з чим має місце нова ціна позову.

Від позивача 19.03.2018 на адресу суду надійшла заява, яка подана позивачем до поштового відділення зв'язку 14.03.2018, про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1. Клопотання мотивовано тим, що позивачем було виплачене страхове відшкодування власнику автомобіля Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 за вирахуванням франшизи в розмірі 70.840,31 грн., різницю між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу за вирахуванням франшизи 47.103,48 грн. і виплатою у розмірі 70.840,31 грн., а саме 23.736,83 грн. має бути стягнуто з винуватця ДТП ОСОБА_1. Зазначає, що обов'язок відшкодувати збитки в розмірі різниці між вартістю ремонту з урахуванням зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнту фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, належить особі винній у завдані шкоди, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодуванням такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Позивач вважає, що рішення може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_1.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Отже, третя особа без самостійних вимог, має знаходитися з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Суд розглянувши подану позивачем заяву відмовляє в її задоволенні, оскільки прийняття рішення з даного господарського спору не може вплинути на права або обов'язки ОСОБА_1 щодо сторін.

Керуючись ст.ст. 50, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1.

Ухвала набрала чинності 20.03.2018 та оскарженню не підлягає.

СуддяВ.В.Сівакова