ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.03.2018 м. ДніпроСправа № 904/498/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м.Кривий Ріг

про стягнення 255 770,16 грн. недобору провізної плати

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 дов. № 14-472юр від 22.11.2017р. представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" 255 770,16 грн. недобору провізної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп від 02.01.2008р. "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги", предметом якого є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних із перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги. ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" при перевезеннях металопродукції використовуються напіввагони, обладнані знімним дахом, після розвантаження вагони повертаються під наступне навантаження з додатковим обладнанням, до кінця 2016 року перевезення здійснювалися на особливих умовах.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.04.2016 № 161 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства транспорту та звязку України" затверджено зміни до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26 березня 2009 року № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 року за № 340/16356. Зокрема в пункті 24.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги зазначено, що при перевезенні порожніх вагонів перевізника з додатковим обладнанням (перевізним пристосуванням), маса якого не включена до маси тари вагона, крім нарахованої за тарифною схемою 14 плати за перевезення вагона, стягується додаткова плата, яка нараховується за тарифною схемою 1 множенням ставки за 1 тонну (ставка понад 72,5 тонни) на розрахункову масу обладнання (перевізного пристосування). Якщо додаткове обладнання негабаритне, то плата за нього збільшується на 20%.

Позивач зазначає, що розрахунок плати за вказані перевезення повинен здійснюватися як за вантаж, тобто за тарифною схемою 1 для універсального вагону Збірника тарифів. Однак, за договором на особливі умови від 22.04.2016 № НЗ-1-18/89 перевезення здійснювалося за кодом ЄТСНВ - 421034, як порожній рейковий рухомий склад по схемі 14.1 Збірника тарифів. Дія вказаного договору скінчилася 31.12.2016.

При проведенні ревізії (акт перевірки від 03.08.2017) було виявлено, що після закінчення дії договору на особливі умови від 22.04.2016 № НЗ-1-18/89 залізницею за вказані перевезення недоотримано тариф за перевезення у розмірі 255 770,16 грн.

26.02.2018р. представник Відповідача надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити та застосувати до спірних правовідносин положення чинного законодавства щодо спливу строків позовної давності відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України.

06.03.2018р. представник Позивача в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Позивача в підготовче засідання 27.03.2018р. не з'явився, 20.03.2018р. надав відповідь на відзив, в якій з приводу застосування строків позовної давності зазначив, що спір про право, виник не раніше настання події, що є підставою для звернення з позовними вимогами, а саме: виявлення остаточної суми недобору провізної плати, зафіксованої актом ревізії від 03.08.2017р. та актом загальної форми №6236 від 07.08.2017р., який є документальною підставою для матеріальної відповідальності вантажовласника.

Таким чином, строк позовної давності, передбачений ст.137 Статуту залізниць України, спливає 07.02.2018р. згідно опису вкладення та поштової квитанції позовну заяву №НЮс-01/23 від 31.01.2018р. було направлено до господарського суду 01.02.2018р. отже 6-місячний строк позовної давності позивачем пропущено не було.

Також Позивач зазначає про те, що Відповідач будучи обізнаним щодо внесення змін до Збірника тарифів, продовжує з січня 2017 року здійснювати оплату за перевезення вантажів та надані послуги на умовах договору №НЗ-1-18/89 (МО-22/57) дія якого скінчилася 31.12.2016р.

Наведені обставини є підставою для відкладення підготовчого засідання.

Керуючись ст.182, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відкласти підготовче засідання на 03.04.2018 року 11 год. 00 хв., каб. №3-407 (43а) за адресою: м.Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

До підготовчого засідання надати:

Відповідачу надати заперечення, які мають відповідати вимогам ст.167 ГПК України протягом 10 днів з дня одержання відповіді на відзив.

Роз'яснити учасникам, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам ст. 161-168 ГПК України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_2