РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2018 р.Справа № 910/19062/17

За позовом Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету

України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан"

про стягнення 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені,

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.,

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді господарського суду міста Києва Зеленіної Н.І. перебуває справа №910/19062/17 за позовом Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" про стягнення 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, рішенням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.12.2015. № 121/02-р/к встановлено порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів. Зазначеним рішенням на відповідача накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Ухвалою від 18.12.2017 р., у зв'язку з набранням 15.12.2017 р. чинності Законом України від 03.10.2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", у справі призначено підготовче засідання на 11.01.2018 р.

Протокольною ухвалою від 11.01.2018 р. підготовче засідання відкладено на 31.01.2018 р.

Протокольною ухвалою від 31.01.2018 р. підготовче засідання відкладено на 12.02.2018 р.

12.02.2018 р. від відповідача надійшла повторна заява про зупинення провадження у справі, мотивована тим, що Верховним судом України відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою останнього на рішення № 910/8144/15-г, яким відмовлено ТОВ "Фірма Октан" у задоволенні позову про визнання недійсним рішення Київського обласного відділення Антимонопольного комітету України від 05.12.2014 р. № 121/02-р/к.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною третьою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Оскільки рішення у справі № 910/8144/15-г постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 р. залишено без змін, відтак, є таким, що набрало законної сили, суд не вбачає неможливості вирішення даної справи до розгляду Верховним судом України касаційної скарги у справі № 910/8144/15-г.

Враховуючи вищевикладене, суд протокольною ухвалою від 12.02.2018 р. відмовив у задоволенні повторної заяви відповідача від 12.03.2018 р. про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 13.03.2018 р. з'явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 13.03.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.12.2015. № 121/02-р/к встановлено порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Зазначеним рішенням на відповідача накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до господарського суду міста Києва. Рішенням суду від 08.12.2016 р. у справі № 910/8144/15-г у задоволенні позовних вимог відповідачеві було відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 р. у справі № 910/8144/15-г рішення господарського суду міста Києва від 08.12.2016 р. залишено без змін.

Станом на час розгляду справи вказане рішення Антимонопольного комітету України набрало законної сили.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

За правилами ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3. ст. 56 Закону, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частинами 5, 7-9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній має сплати пеню у розмірі 68 000,00 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що накладений на нього штраф за своєю юридичною природою є майновою адміністративно - господарською санкцією, яка може бути застосована протягом шести місяців з дня виявлення порушення, тобто у термін до 05.05.2015 р. Відтак, за твердженням відповідача, оскільки позивач звернувся до суду наприкінці 2017 р., то строк для стягнення штрафу є пропущеним, а строк для стягнення пені є таким, що сплив.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.241 Господарського кодексу України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Статтею 250 Господарського кодексу України передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 217 Господарського кодексу України, господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами (ч. 2 ст. 238 ГК України).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб'єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Пунктом 2 частини 1 ст. 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п'ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Відповідно до п. 22 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" , має обов'язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв'язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, суд відхиляє доводи відповідача, оскільки накладений позивачем штраф не є адміністративно - господарською санкцією, до якої має застосовуватись строк, передбачений ст. 250 Господарського кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє із зазначених вище підстав.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням обставин даної справи, суд покладає судові витрати на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" (03067, м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 4, корп.. 21, поверх 3; ) в дохід загального фонду Держаного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100, на р/р 0010, МФО 820019, код за в УДКУ у Солом'янському районі міста Києва 68 000 (шістдесят вісім тисяч) 00 грн. штрафу та 68 000 (шістдесят вісім тисяч) 00 грн. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" (03067, м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 4, корп.. 21, поверх 3; ) на користь Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ) 2 040 (дві тисячі сорок) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.03.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна