ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2018 р. Справа № 922/2818/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

представників сторін:

апелянта - ОСОБА_1 на підставі довіреності №33 від 15.01.2018,

відповідача - не з'явився,

органу виконавчої служби - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПУМБ" (вх.№330 Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.01.2018, постановлену у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Шатерніковим М.І., час проголошення ухвали - 11:26:35, дата складання повного тексту ухвали - 29.01.2018, у справі №922/2818/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", м. Донецьк

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колонтаївський", с. Колонтаїв,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Трейд", смт. Золочів,

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.09.2014 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" задоволено; звернуто стягнення на предмет застави за договором застави №10-96 від 25.05.2012, а саме зерносушарку SUKUP TE2011, інвентарний номер: 15, 2010 року виготовлення, розташовану за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с. Колонтаїв, вул. Леніна, 95, що належить Сільськогосподарському виробничому кооперативу "Колонтаївський" шляхом продажу предмета застави на публічних торгах із встановленням початкової ціни реалізації у розмірі 439 148, 00грн, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Трейд" за кредитним договором №04-598 від 24.02.2011, які станом на 26.06.2014 (включно) у загальному розмірі складають 90 163 812, 85, з яких, заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 55 135 141, 67грн; заборгованість за процентами за користування кредитом станом на 26.06.2014 року (включно) в розмірі 20 345 055, 67грн; заборгованість за непогашеною комісією станом на 26.06.2014 (включно) в розмірі 5 095 493, 37грн; пеня за період з 27.07.2013 по 26.06.2014 (включно), нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 9 588 122, 14грн, та 8 782, 96грн судового збору.

10.10.2014 на виконання вказаного рішення господарського суду Харківської області видано відповідні накази.

28.02.2016 ПАТ "Перший Український міжнародний банк" подано до Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу, виданого 10.10.2014 у справі № 922/2818/14, в частині звернення стягнення на предмет застави: зерносушарки SUKUPTE 2011E, інвентарний номер 15, 2010 року виготовлення.

02.03.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 10.10.2014 у справі № 922/2818/14 (ВП 50336654).

15.12.2017 ВДВС у межах виконавчого провадження №50336654 винесено постанову на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення виконавчого документу стягувачу, з тих підстав, що за адресою, вказаною у виконавчому документі як адреса СВК "Колонтаївський", та адреса, місцезнаходження предмета застави зерносушарки, на який потрібно звернути стягнення, знаходиться житловий будинок.

11.01.2018 до господарського суду Харківської області від ПАТ "Перший Український міжнародний банк" надійшла скарга на дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій скаржник просить суд визнати протиправними дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 (ВП № 50336654) та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 ВП №50336654.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що державним виконавцем не вчинено всіх необхідних заходів щодо розшуку майна боржника, а саме зерносушарки SUKUPTE2011E, інвентарний номер 15, 2010 року виготовлення, у звязку з чим повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.01.2018 відмовлено у задоволенні скарги ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 (ВП № 50336654) у справі № 922/2818/14.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що державним виконавцем вчинялись дії у виконавчому провадженні №50336654 відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо розшуку майна боржника, на яке повинне бути звернено стягнення, та встановлено, що останнє відсутнє, натомість стягувачем не наведено, які саме дії державний виконавець повинен був вчинити та до яких органів звернутися.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 22.01.2018, Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати протиправними дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 (ВП №50336654) у справі № 922/2818/14; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.12.2017 ВП №50336654.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що начальником державної виконавчої служби не було надано доказів звернення до посадових осіб СВК "Колонтаївський" із запитом щодо надання інформації стосовно місцезнаходження зерносушарки, пояснень з цього приводу; не було надано доказів щодо звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням, не було надано доказів притягнення посадових осіб підприємства-боржника до адміністративної відповідальності за невиконання вимог державного виконавця, що свідчить про бездіяльність державного виконавця. Вважає, що відсутність зерносушарки за адресою, вказаною у виконавчому документі, не є підставою для невчинення державним виконавцем заходів щодо розшуку зазначеного майна. Зокрема, державним виконавцем не було здійснено запитів до Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області із запитом щодо фактичного місця знаходження зерносушарки, її можливого переміщення; не було здійснено запитів до районного відділу ГУ МВС України у Краснокутському районі Харківської області для отримання відповіді на запит щодо надання дозволу на перевезення негабаритних вантажів до іншого місця, а також до органів нагляду за газовим обладнанням для отримання відповіді на запит щодо надання дозвільних документів на монтаж та демонтаж газової зерносушарки; на думку апелянта, відповіді на зазначені запити дали б змогу державному виконавця виявити заставне майно або встановити його фактичне місцезнаходження.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі №922/2818/14 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.01.2018; призначено справу до розгляду на 21.03.2018.

06.03.2018 від Краснокутського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2098), вважає, що місцезнаходження зерносушарки неможливо встановити, тому що за адресою, вказаною у виконавчому документі, розташований житловий будинок, а за адресою боржника зерносушарка відсутня.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 21.03.2018 представник апелянта оголосила доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином завчасно повідомлені про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги (т.3 а.с.144, 146-150).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, а неявка у судове засідання їх представників не перешкоджає розгляду скарги по суті, виходячи зі строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбаченого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, з урахуванням положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, 28.02.2016 ПАТ "Перший Український міжнародний банк" подано до Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу, виданого 10.10.2014 у справі № 922/2818/14 в частині звернення стягнення на предмет застави: зерносушарки SUKUPTE 2011E, інвентарний номер 15, 2010 року виготовлення.

02.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 10.10.2014 у справі №922/2818/14 (ВП 50336654).

Представником відділу ДВС суду першої інстанції надано копію виконавчого провадження №50336654, з якого місцевим господарським судом встановлено, що державним виконавцем в ході здійснення виконавчих дій було здійснено наступні дії:

- виїзд за адресою, вказаною у виконавчому документі, як місцезнаходження майна, а саме зерносушарки та адресою боржника СВК "Колонтаївський": Харківська обл., Краснокутський район, с. Колонтаїв, вул. Леніна, буд.№95, за результатами якого складено акти державного виконавця від 01.04.2016, що за вищевказаною адресою знаходиться житловий будинок з невеликою присадибною ділянкою; одночасно державним виконавцем встановлено, що СВК "Колонтаївський" розташований за адресою: Харківська область, вул. Леніна, буд. №78 і за цією адресою зерносушарки також нема, а лише залишки конструкції, що тримали її;

- зроблено запити до Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області щодо надання інформації, чи дійсно боржник знаходиться за адресою: с. Колонтаїв, вул. Леніна, буд.№95, та за якою адресою на території сільської ради розташований боржник (від 04.04.2016 вих. 08-2032, 11.12.2017 вих. 14.32-35-5432, 11.12.2017 вих. № 14.32-35-5431); отримано відповідь Колонтаївської сільської ради, що адресою реєстрації СВК "Колонтаївський" є вул. ім. Е.Сербінової №12 в с. Колонтаїв;

- здійснено виїзд за адресою реєстрації боржника (вул. ім. Е.Сербінової №12 в с. Колонтаїв), за результатами якого складено акт державного виконавця від 15.12.2017, що за цією адресою зерносушарка SUKUPTE 2011E також відсутня.

15.12.2017 начальником Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області у межах виконавчого провадження №50336654 винесено постанову на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення виконавчого документу стягувачу, за приписами якої, виконавче провадження припиняється, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Стаття 327 Господарського процесуального кодексу України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Законом України "Про виконавче провадження" врегульовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік прав і обов'язків виконавців.

Так, частиною 1 зазначеної статті передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 5 зазначеної статті, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відтак, законодавством України покладено на державного виконавця обов'язок по примусовому виконанню судового рішення, який, в силу наданих йому законом повноважень, має здійснити всі необхідні дії для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Проте, досліджуючи матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що державним виконавцем вчинялись всі дії у виконавчому провадженні №50336654 відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо розшуку майна боржника, на яке повинно бути звернено стягнення, оскільки із наданих органом державної виконавчої служби документів не вбачається здійснення виконавцем всіх передбачених законом заходів по виконанню рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2014 та судового наказу від 10.10.2014.

Майже за 2 роки, протягом яких виконавче провадження перебувало у відділі ДВС Краснокутського РУЮ, дії державного виконавця фактично були зведені до констатації факту відсутності зерносушарки за адресою: с. Колонтаїв, вул. Леніна, буд.№95, що зазначена у виконавчому документі, у квітні 2016 року; за адресою: с. Колонтаїв, вул. Леніна, буд.№78, що встановлено державним виконавцем як місцезнаходження боржника у квітні 2016 року (за цією адресою встановлено наявність залишків конструкції, що тримали зерносушарку) та за адресою місцезнаходження боржника: с. Колонтаїв, вул. ім. Е. Сербінової №12 у грудні 2017 року.

Проте, як вірно зазначив апелянт, відсутність зерносушарки за адресою, вказаною у виконавчому документі, не є підставою для невчинення державним виконавцем щодо розшуку зазначеного майна.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо вчинення державним виконавцем усіх можливих та передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій по повному та своєчасному виконанню судового рішення.

Так, матеріали виконавчого провадження не містять доказів, щонайменше, звернення державного виконавця до боржника для надання останнім пояснень щодо місцезнаходження зерносушарки.

Як встановлено місцевим господарським судом, в акті державного виконавця від 01.04.2016 (т.3 а.с.68) зазначено про наявність за адресою місцезнаходження боржника: с. Колонтаїв, вул. Леніна, буд.№78 металевої конструкції, яка може бути складовою частиною зерносушарки, проте, державний виконавець навіть не звернувся до боржника для з'ясування щодо наявності у нього зерносушарки та її місцезнаходження.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Судова колегія також зазначає, що відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Проте, матеріали справи не містять доказів звернення державного виконавця шляхом подання запитів до відповідних органів, установ для пошуку зерносушарки, у тому числі, до виконавчого органу сільської ради за місцем реєстрації боржника щодо наявності у нього відомостей стосовно наявності, переміщення/перевезення зерносушарки боржником; до матеріалів виконавчого провадження не надано доказів звернення виконавця до уповноважених органів щодо реєстрації за боржником та місцезнаходження зерносушарки.

Отже, судова колегія погоджується з доводами апелянта, що державним виконавцем не вчинено усіх необхідних дій щодо розшуку майна боржника.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає доцільними та цілком обґрунтованими доводи апелянта, що зерносушарка є спеціальним, нетиповим обладнанням, для монтажу, демонтажу та перевезення якого власнику необхідно отримати дозвільні документи у відповідних органів та установах.

Отже, виконавець міг, зокрема, здійснити запити до районного відділу ГУ МВС України у Краснокутському районі Харківської області щодо надання боржнику дозволу на перевезення негабаритних вантажів до іншого місця, а також до органів нагляду за газовим обладнанням щодо надання боржнику дозвільних документів на монтаж та демонтаж газової зерносушарки.

Проте, місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали вищенаведеного враховано не було, що призвело до невірного висновку суду щодо вчинення державним виконавцем дій щодо розшуку майна боржника, оскільки такий висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Колегія суддів не погоджується із зазначенням суду першої інстанції, що заявник у скарзі на дії начальнику відділу органу ДВС мав обґрунтувати, які дії державний виконавець повинен був вчинити та до яких органів звернутися, оскільки саме на виконавця покладено обов'язок по виконанню судового рішення, а Законом України "Про виконавче провадження" чітко визначено повноваження, права та обов'язки виконавця під час здійснення ним виконавчих дій, які державний виконавець має знати та виконаувати.

Судова колегія також зазначає, що начальником Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області у межах виконавчого провадження №50336654 винесено постанову від 15.12.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" та зазначено, що за адресою, вказаною у виконавчому документі як адреса боржника, та адреса місцезнаходження предмета застави зерносушарки, на який потрібно звернути стягнення, знаходиться житловий будинок.

За приписами даної норми закону, виконавче провадження припиняється, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тобто, законодавець даною нормою передбачив підставу для повернення виконавчого документу: відсутність майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, при цьому, передбачено, що здійснені виконавцем заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

Отже, підставою для повернення виконавчого документу має бути не лише констатація факту відсутності майна боржника; виконавець має вчинити усі необхідні та передбачені Законом України "Про виконавче провадження" дії щодо розшуку майна. В іншому випадку, були б зведене нанівець засади обов'язковості виконання судового рішення.

Однак, державний виконавець не звертався до боржника для отримання пояснень щодо місцезнаходження зерносушарки, не подав запитів до відповідних органів, установ для пошуку зерносушарки, не звертався до уповноважених органів щодо отримання боржником дозволу на перевезення, монтаж та демонтаж газової зерносушарки.

Начальником Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу зазначеного враховано не було та передчасно винесено оскаржувану ПАТ "ПУМБ" постанову про повернення виконавчого документа.

Відповідно до статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, скарга ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 (ВП № 50336654) підлягає задоволенню як обґрунтована та доводи якої знайшли підтвердження матеріалами справи, у зв'язку з чим, слід визнати неправомірними дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 (ВП № 50336654) та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 ВП №50336654.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та не дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, апеляційну скаргу ПАТ "Перший Український міжнародний банк" слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 22.01.2018 - скасувати із прийняттям нового рішення про задоволення скарги ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4

Відповідно до статті 344 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За таких обставин, судовий збір за подання апеляційної скарги ПАТ "Перший Український міжнародний банк" покладається на Краснокутський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Судова колегія також звертає увагу органу державної виконавчої служби, що відповідно до статті 345 Господарського процесуального кодексу України, що про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. ст. 254, 255, 269, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 3 ст. 277, ст. 282-284, 343-345 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 22.01.2018 у справі №922/2818/14 скасувати.

Скаргу ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 (ВП № 50336654) задовольнити.

Визнати неправомірними дії начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 (ВП № 50336654).

Скасувати постанову начальника Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2017 ВП №50336654.

Стягнути з Краснокутського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (62002, Харківська обл., Краснокутський р-н, смт. Краснокутськ, вул. Миру, буд. 138, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) 1 762, 00грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26.03.2018.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.