КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2018 р. Справа№ 910/16550/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Добрицькій В.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-ХХІ»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2018

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-ХХІ»

на дії Києво-Святошинського районного Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області

у справі № 910/16550/16 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Виконувача обов'язків керівника Київської місцевої прокуратури №9 в інтересах держави в особі Київської міської ради, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-ХХІ»

про розірвання договору оренди та повернення майна

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 910/16550/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017, позов задоволено повністю, розірвано договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2003, укладений між Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-ХХІ» (надалі - ТОВ «Трансбуд-ХХІ»), зобов'язано ТОВ «Трансбуд-ХХІ» передати Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98 та стягнуто з ТОВ «Трансбуд-ХХІ» на користь прокуратури міста Києва 2 756,00 грн судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2017 касаційну скаргу ТОВ «Трансбуд-ХХІ» залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 910/16550/16 - без змін.

11.07.2017 на виконання вищевказаного рішення, яке набрало законної сили 05.04.2017, Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

01.12.2017 до Господарського суду міста Києва звернулось ТОВ «Трансбуд-ХХІ» зі скаргою на дії Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (надалі - Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області), згідно з якою заявник просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 27.11.2017 № 54408445, вимогу від 22.11.2017 за № 23225, постанову про накладення штрафу від 27.11.2017;

- зобов'язати Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про заборону відчуження майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 у справі №910/16550/16 скаргу ТОВ «Трансбуд-ХХІ» на дії Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ відхилено.

Відхиляючи скаргу ТОВ «Трансбуд-ХХІ», суд виходив з того, що направлення боржником стягувачу акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу не є підтвердженням виконання рішення суду, з огляду на наявні у матеріалах справи докази фактичного користування майном та перебування стороннього майна у зазначених будівлях, яке в оренду разом з будівлями не передавалось; матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення боржником протягом значного проміжку часу дій, з метою виконання рішення суду; з матеріалів справи вбачається, що боржником вчиняються дії з метою фактичного відстрочення виконання рішення суду, без наявних на те правових підстав; вказані обставини свідчать про те, що державний виконавець правомірно виніс постанову про накладення штрафу на боржника у зв'язку з невиконанням рішення суду та вимогу, у якій вимагав від ТОВ «Трансбуд-ХХІ» передати Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс та звільнити будівлю цілісного майнового комплексу від стороннього рухомого майна, що перешкоджає опечатуванню будівлі.

Також суд дійшов висновку, що вимога скаржника про зобов'язання Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про заборону відчуження майна є необґрунтованою, оскільки скаржником не наведено ані переліку майна, на яке накладено арешт, ані доказів на підтвердження наявності постанов про накладення арешту, ані обґрунтувань з приводу неправомірності винесення таких постанов, у разі їх наявності.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ТОВ «Трансбуд-ХХІ» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким визнати незаконною постанову Головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ від 27.11.2017 №54408445 та вимогу від 22.11.2017 за №23225, зобов'язати Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про заборону відчуження майна.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду винесена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням принципів всебічного та неупередженого розгляду справи.

В обґрунтування скарги апелянт зазначав, що на виконання рішення суду та керуючись Наказом Фонду державного майна України № 847 від 07.08.1997, ТОВ «Трансбуд-ХХІ» направило до Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації необхідні документи для здійснення прийому-передачі майна, але останньою жодний з документів не було підписано.

Як стверджує апелянт, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом не було надано оцінку тому факту, що зі сторони ТОВ «Трансбуд-ХХІ» рішення суду було виконано добровільно, а також суд дійшов помилкового висновку, що у ТОВ «Трансбуд-ХХІ» відсутні будь-які правові підстави використовувати вищевказані будівлі, адже відповідач залишається балансоутримувачем цього майна.

Крім того, скаржник зазначає, що у нього відсутня можливість здійснити заходи щодо реалізації майна, яке йому належить на праві власності, оскільки за інформацією нотаріуса на таке майно накладено арешт, однак, ані в наказі, ані в постанові про відкриття виконавчого провадження про арешт боржника не повідомлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Трансбуд-ХХІ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 за скаргою ТОВ «Трансбуд-ХХІ» на дії Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області у справі № 910/16550/16, відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Трансбуд-ХХІ» про зупинення виконавчих дій за ВП № 54408445 до розгляду Київським апеляційним господарським судом скарги ТОВ «Трансбуд-ХХІ», виконувачу обов'язків керівника Київської місцевої прокуратури №9, Київській міській раді, Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації, Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація скористалася правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація наголошувала на тому, що оскільки боржником рішення суду не виконано, цілісний майновий комплекс стягувачу не повернутий, державний виконавець правомірно виніс постанову про накладення штрафу на боржника у зв'язку з невиконанням рішення суду та вимогу, у якій вимагав від ТОВ «Трансбуд-ХХІ» передати Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс та звільнити будівлю цілісного майнового комплексу від стороннього рухомого майна, що перешкоджає опечатуванню будівлі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 розгляд апеляційної скарги ТОВ «Трансбуд-ХХІ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 за скаргою ТОВ «Трансбуд-ХХІ» на дії Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області у справі № 910/16550/16 призначено на 19.03.2018, встановлено виконувачу обов'язків керівника Київської місцевої прокуратури №9, Київській міській раді, Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У визначений ухвалою суду строк, виконувач обов'язків керівника Київської місцевої прокуратури №9, Київська міська рада та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» відзивів на апеляційну скаргу не надали.

У судове засідання 19.03.2018 Київська міська рада явку свого уповноваженого представника не забезпечила, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Частиною 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивач 1 не повідомив суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаної особи.

У судовому засіданні представники скаржника підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким визнати незаконною постанову Головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ від 27.11.2017 №54408445 та вимогу від 22.11.2017 за №23225, зобов'язати Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про заборону відчуження майна.

Представники прокуратури, позивача 2 та позивача 3 заперечили проти вимог апеляційної скарги, вважають її безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просили суд апеляційної інстанції відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

19.03.2018 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Частиною 1 статті 327 ГПК України зазначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 11.07.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2017, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі №910/16550/16 та набрало законної сили 05.04.2017, Господарським судом міста Києва видано наказ про зобов'язання ТОВ «Трансбуд-ХХІ» передати Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98 (а.с. 141, т. 3).

01.08.2017 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Хмелєвою Мариною Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54408445, в якій зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 143, т. 3).

07.11.2017 головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Литвин Світланою Володимирівною винесено постанову про призначення проведення виконавчих дій на 14.11.2017 об 11:00 за адресою: Київська область, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98 та зобов'язано Солом'янську районну в м. Києві державну адміністрацію надати уповноваженого представника для складання акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу (а.с. 148, т. 3).

За наслідками проведення виконавчих дій, 14.11.2017 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Хмелєвою Мариною Володимирівною складено Акт державного виконавця, у якому зазначено, що немає можливості прийняти цілісний майновий комплекс та підписати акт приймання-передачі, оскільки в будівлях знаходиться майно, яке перебуває у володінні боржника або інших осіб (а.с. 151, т. 3).

Також 14.11.2017 головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Литвин Світланою Володимирівною винесено постанову про призначення проведення виконавчих дій на 27.11.2017 об 11:00 за адресою: Київська область, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98 (а.с. 150, т. 3).

27.11.2017 Головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Литвин Світланою Володимирівною складено Акт державного виконавця, у якому зазначено, що при проведенні виконавчих дій встановлено, що боржник не виконав вимогу виконавця про передачу цілісного майнового комплексу, у зв'язку з чим рішення суду виконати неможливо (а.с. 158, т. 3).

Цього ж дня Головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Литвин Світланою Володимирівною винесено постанову про накладення штрафу, якою державний виконавець, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду наклав на боржника - ТОВ «Трансбуд-ХХІ», штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн (а.с. 64, т. 3).

27.11.2017 головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Литвин Світланою Володимирівною винесено постанову про призначення проведення виконавчих дій на 07.12.2017 об 11:00 за адресою: Київська область, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98, зобов'язано ТОВ «Трансбуд-ХХІ» передати по акту-передачі цілісний майновий комплекс та попереджено ТОВ «Трансбуд-ХХІ», що у разі повторного невиконання рішення суду, виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 155, т. 3).

Також 27.11.2017 Головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Литвин Світланою Володимирівною винесено Вимогу виконавця, у якій державний виконавець вимагав від ТОВ «Трансбуд-ХХІ» передати Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс та звільнити будівлю цілісного майнового комплексу від стороннього рухомого майна, що перешкоджає опечатуванню будівлі (а.с. 63, т. 3).

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В обґрунтування поданої скарги на дії Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, скаржник посилався на те, що на виконання рішення господарського суду та керуючись Наказом Фонду державного майна України № 847 від 07.08.1997, яким затверджено порядок повернення орендованих цілісних майнових комплексів після припинення або розірвання договору оренди, скаржник направив до Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації необхідні документи для здійснення прийому-передачі майна, а саме: зведений акт інвентаризації цілісного майнового комплексу орендованого підприємства, протокол розподілу вартості майна між орендарем і орендодавцем, акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу орендованого підприємства, з зазначенням у ньому частки комунальної і орендарської часток у майні, акт приймання-передавання від орендаря орендодавцю комунальної частки у майні орендованого підприємства, передавальний баланс, розподільчий баланс. Проте, як зазначає скаржник, жодний із документів не було підписано Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією.

Таким чином, за твердженням скаржника, зі своєї сторони ним повністю виконано рішення суду, підготовлено всю необхідну документацію та акт приймання-передачі, у зв'язку з чим скаржник вважає незаконною та просить скасувати постанову Головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 27.11.2017 № 54408445, вимогу від 22.11.2017 за № 23225 та постанову про накладення штрафу від 27.11.2017.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що скаржником помилково вказано дату вимоги за № 23225 як 22.11.2017, оскільки така вимога датована 27.11.2017 (а.с. 63, т. 3).

Також, скаржник зазначає, що при намірі здійснити заходи щодо реалізації майна, яке йому належить на праві власності, за інформацією нотаріуса, стало відомо, що на таке майно накладено арешт, однак, ані в наказі, ані в постанові про відкриття виконавчого провадження про арешт боржника не повідомлено, в зв'язку з чим, скаржник просить зобов'язати Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про заборону відчуження майна.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги ТОВ «Трансбуд-ХХІ» на дії Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, виходячи з наступного.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджає про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2017 Головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Литвин Світланою Володимирівною складено Акт державного виконавця, відповідно до якого при проведенні виконавчих дій було встановлено, що боржник не виконав рішення суду, будівлі цілісного майнового комплексу не звільнені від стороннього майна інших осіб, що унеможливлює прийняття комплексу по акту-прийому передачі (а.с. 161, т. 3).

Боржник в свою чергу, у зазначеному акті виклав свої заперечення, у яких зазначив, що рішення суду ним виконано у повному обсязі, про що свідчить надісланий на адресу стягувача Акт прийому-передачі майнового комплексу із додатками, який стягувач не підписує та не повертає акт боржнику.

Разом з тим, у рішенні Господарського суду міста Києва від 30.01.2017, залишеному без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2017, судом було встановлено порушення боржником договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2003, укладеного між Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та ТОВ «Трансбуд-ХХІ».

Зазначеним рішенням позовні вимоги задоволено, розірвано договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2003, укладений між Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та ТОВ «Трансбуд-ХХІ» та зобов'язано останнього передати Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 98.

Водночас, як вбачається з зазначеного рішення в частині зобов'язання відповідача передати об'єкт оренди за актом приймання-передачі, рішення ґрунтується на ч. 1 ст. 785 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 5.8 договору.

Отже, як правильно зауважив місцевий господарський суд, підписання акта приймання-передачі є фіксуванням вчинення дій, які у сукупності підтверджують факт звільнення боржником будівель та перебування будівель у належному або неналежному стані.

При цьому, направлення боржником стягувачу акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу не є підтвердженням виконання рішення суду, з огляду на наявні у матеріалах справи докази фактичного користування майном та перебування стороннього майна у зазначених будівлях, яке в оренду разом з будівлями не передавалось.

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції, будівлі цілісного майнового комплексу боржником не звільнені та матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вчинення боржником протягом значного проміжку часу дій, з метою виконання рішення суду.

Водночас, у судовому засіданні представники відповідача, посилаючись на те, що останній залишається балансоутримувачем будівель цілісного майнового комплексу, підтверджували факт здійснення ТОВ «Трансбуд-ХХІ» своєї господарської діяльності у зазначених приміщеннях та знаходження там майна товариства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що боржником вчиняються дії з метою фактичного відстрочення виконання рішення суду без наявних на те правових підстав, чим штучно затягується його виконання.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2017, яким розірваний договір оренди, набрало законної сили 05.04.2017, відтак, починаючи з цієї дати, у боржника відсутні будь-які правові підстави використовувати зазначені будівлі, оскільки зобов'язання сторін за договором припинились та відповідно у боржника наявний обов'язок звільнити цілісний майновий комплекс та передати його по акту приймання-передачі.

Отже, з огляду на те, що боржником рішення суду не виконано, цілісний майновий комплекс стягувачу не повернутий, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець правомірно виніс постанову про накладення штрафу на боржника у зв'язку з невиконанням рішення суду та вимогу, у якій вимагав від ТОВ «Трансбуд-ХХІ» передати Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації по акту прийому-передачі цілісний майновий комплекс та звільнити будівлю цілісного майнового комплексу від стороннього рухомого майна, що перешкоджає опечатуванню будівлі.

Крім того, місцевий господарський суд правомірно визнав необґрунтованою вимогу скаржника про зобов'язання Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про заборону відчуження майна, оскільки скаржником не наведено ані переліку майна, на яке накладено арешт, ані доказів на підтвердження наявності постанов про накладення арешту, ані обґрунтувань з приводу неправомірності винесення таких постанов, у разі їх наявності.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Підсумовуючи наведене, судова колегія вважає, що відповідачем не доведено наявності підстав для визнання незаконною та скасування постанови Головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 27.11.2017 № 54408445, вимоги від 27.11.2017 за № 23225, постанови про накладення штрафу від 27.11.2017, а також підстав зобов'язати Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про заборону відчуження майна.

Колегія суддів зазначає, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що державним виконавцем було правомірно винесено постанову про накладення штрафу № 54408445 від 27.11.2017 та Вимогу виконавця від 27.11.2017 у зв'язку з фактичним невиконанням боржником рішення суду від 30.01.2017, без порушення порядку вчинення виконавчих дій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи ТОВ «Трансбуд-ХХІ» є неправомірними , а скарга на дії Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області має бути відхилена.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарським судом міста Києва від 29.01.2018 у справі № 910/16550/16 про розгляд скарги на дії Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга ТОВ «Трансбуд-ХХІ» - без задоволення.

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-ХХІ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 у справі № 910/16550/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 у справі № 910/16550/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/16550/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.03.2018.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук