ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2018 р. Справа № 914/76/18

Суддя Гоменюк З.П. розглянувши в порядку ч. 3 ст. 39 ГПК України

заяву ОСОБА_1, м.Львів

про відвід судді Кітаєвої С.Б.

у справі №914/76/18

за позовом ОСОБА_2, м.Львів

до відповідача ОСОБА_1, м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба", м.Львів

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" від 22.03.2016 р., -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/76/18 за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська дорожня служба" від 22.03.2016р.

Ухвалою суду від 28.03.2018р. (суддя Кітаєва С.Б.) суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Кітаєвої С.Б., а тому керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі №914/76/18 зупинено до вирішення питання про відвід. Матеріали справи №914/76/18 відповідно до вказаної ухвали суду передано на здійснення визначення судді, (який не входить до складу суду, що розглядає справу) автоматизованою системою для вирішення питання про відвід судді, відповідно до положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2018р. заяву про відвід передано для розгляду судді Гоменюк З.П.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.03.2018 року до Господарського суду Львівської області поступила заява про відвід судді, датована 23.03.2018р., підписана представником відповідача у справі ОСОБА_3

Вказана заява (вх.№836/18 від 26.03.2018р.) про відвід судді мотивована, зокрема, незгодою заявника з ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.02.2018р. у справі №914/76/18 про повернення ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви. На такі обставини заявник вже посилався у заяві про відвід судді від 14.03.2018р. (вх.№722/18 від 14.03.2018 р.), у задоволенні якої Господарським судом Львівської області відмовлено ухвалою від 19.03.2018р. у справі №914/76/18.

Новою обставиною, на яку посилається заявник у заяві про відвід судді від 23.03.2018р. (вх.№836/18 від 26.03.2018 р)., є посилання на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2018р., якою скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.02.2018р. у справі №914/76/18 про повернення відповідачу, ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви, що на думку заявника, свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об?єктивності судді Кітаєвої С.Б. у розгляді даної справи.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про відвід судді Кітаєвої С.Б. у справі №914/76/18, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підстави повернення зустрічної позовної заяви зазначені в ухвалі Господарського суду Львівської області від 19.02.2018р. у справі №914/76/18 та стосуються процесуальної дії судді стосовно розгляду зустрічної позовної заяви. Вказані дії судді не входять до підстав, за яких можливим є відвід судді у розумінні ст.35 ГПК України, та може оцінюватися судами апеляційної та касаційної інстанцій в загальному порядку оскарження судових рішень.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути вмотивований та обґрунтований, це зокрема, означає, що відвід повинен бути підтвердженим фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на суб'єктивній правовій позиції учасника справи, в даному випадку відповідача, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді, в розумінні ст.35 ГПК України.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі, оскільки наявність чи відсутність підстав у відводі судді не може ставитися в залежність до результату застосування норм чинного законодавства. При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддю у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, як вже зазначено вище, сторона по справі чи інший учасник справи не позбавлена можливості оскаржити постановлене рішення чи ухвалу у порядку і строки визначені чинним процесуальним Законом.

Крім того, відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 11 ст.39 ГПК України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведені вище норми ГПК України, беручи до уваги, що наведені заявником доводи не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні ст.35 ГПК України, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про відвід судді Кітаєвої С.Б.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У відводі судді Кітаєвої С.Б. у справі №914/76/18 відмовити.

2. Матеріали справи №914/76/18 передати судді Кітаєвій С.Б. для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Гоменюк З.П.