ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р.                      Справа № 910/19798/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва”

до товариства з обмеженою відповідальністю “Діамед”

про стягнення 7 251,82 грн.

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва” до товариства з обмеженою відповідальністю “Діамед” про стягнення 7 251,82 грн., які складаються з заборгованості з комунальних послуг за січень 2017-лютий 2017 в розмірі 2493, 20 грн.; орендної плати за лютий 2017 в сумі 3 268, 82 грн.; експлуатаційних послуг за лютий 2017 року в сумі 319,26 грн.; відшкодування земельного податку за грудень 2016-січнь 2017 року в сумі 1170,54 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.01.2018 було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи); надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Представник відповідача, на вимогу суду, відзив на позов, до суду не надіслав.

При цьому, суд зазначає, що ухвала суду від 26.01.2018 була направлена відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

01.03.2005 між Дитячою поліклінікою № 2 Дніпровського району м. Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» (орендар) було укладено договір оренди майна № 1504/8, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі рішення Київради від 27.01.2005 №26/2602 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно, за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 7, для розміщення аптечного пункту, загальною площею 27,2 кв.м.

Пунктом 10 договору встановлено, що останній вступає в силу після реєстрації його в Головному управлінні охорони здоров’я та медичного забезпечення Київської міської держаної адміністрації, та підписання сторонами тексту договору. Термін дії договору встановлюється на 364 дні.

Згідно акту прийому-передачі від 01.03.2005 нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 7, загальною площею 27,2 кв.м, було передано орендодавцю.

В подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/5095/13 від 18.11.2013 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» в повному обсязі. Визнано Додаткову угоду від 05.02.2013 року до Договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005 року між Дитячою поліклінікою №2 Дніпровського району міста Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» укладеною на умовах направленого 05.02.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» проекту додаткової угоди Дитячій поліклініці №2 Дніпровського району міста Києва, щодо терміну дії договору, який встановлюється сторонами до 04.02.2016 року (абзац 2 п. 10. Договору).

Відтак, з огляду на встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва по справі № 910/5095/13 від 18.11.2013 обставини, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2014 у справі №910/5095/13, строк дії договору від 01.03.2005, зареєстрованого за № 1504/8, було продовжено до 04.02.2016.

Листом № 99 від 03.12.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» звернулося до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням щодо продовження договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005 строком на 2 роки 364 дні.

У відповідь на зазначений лист Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією позивачу повідомлено, що рішенням Київської міської ради № 676/8960 від 25.12.2012 «Про питання діяльності дитячої поліклініки №2 Дніпровського району міста Києва» дитячу поліклініку № 2 Дніпровського району міста Києва реорганізовано шляхом приєднання її до комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.04.2013 № 457 нежитлові приміщення закладу охорони здоров’я на вул. Курнатовського, 7 закріплено на праві оперативного управління за комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

З огляду на зазначене, Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією повноваження орендодавця за вказаним договором оренди було покладено на балансоутримувача - Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

У відповідності до наявного в матеріалах справи Акту приймання-передачі орендованого майна, вбачається, що нежитлове приміщення загальною площею 27,2 кв.м.,яке є предметом Договору оренди, було передано від орендаря до орендодавця 16.02.2017.

Однак, як зазначив позивач, відповідач в порушення умов Договору, в повному обсязі та вчасно не здійснив розрахунки за вказаним Договором, у зв’язку з чим станом на лютий 2017 року за останнім утворилась заборгованість з орендної плати, по відшкодуванню витрат, пов’язаних з утриманням земельної ділянки, по відшкодуванню витрат за комунальні послуги.

Зважаючи на наявну заборгованість, позивачем з метою досудового врегулювання спору була надіслана на адресу відповідача претензія № 554/16-02 від 15.05.2017 з вимогою погасити існуючу заборгованість, яка залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Згідно з частиною шостою ст. 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 754 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частинами першою та п'ятою ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 статті 18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» (Закон) встановлено обов'язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.п. 1,3 ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Пунктом 3 Договору оренди визначено, що орендар бере на себе виконання таких обов’язків: проводити оплату орендованого майна щомісячно до 10 числа поточного місяця, на рахунок орендодавця (п.п.3.7); проводити щомісячно оплату загальних для всього будинку та прибудинкової території витрат, пов’язаних з його експлуатацією, управлінням та ремонтом за окремим розрахунком орендодавця (п.п. 3.8); відшкодовувати орендодавцю плату податку за землю відповідно до розрахунку (п.п. 3.15).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на лютий 2017 відповідач має заборгованість в загальній сумі 7 251,82 грн., яка складається з заборгованості з комунальних послуг за січень 2017-лютий 2017 в розмірі 2493, 20 грн.; орендної плати за лютий 2017 в сумі 3 268, 82 грн.; експлуатаційних послуг за лютий 2017 року в сумі 319,26 грн.; відшкодування земельного податку за грудень 2016-січнь 2017 року в сумі 1170,54 грн., про що свідчать виставлені рахунки-фактури № 85 від 21.03.2017, № 42 від 21.02.2017,№ 35 від 16.02.2017, № 410 від 01.12.2016 та № 8 від 04.01.2017, які з боку відповідача не оплачені та доказів такої оплати останнім не надано.

З огляду на вказані обставини, та враховуючи те, що станом на день розгляду справи відповідач не виконав свої зобов’язання, не сплативши в повному обсязі розмір орендної плати та послуг на утримання орендованого майна, доказів оплати не надав, вимога про стягнення заборгованості в розмірі 7 251, 82 грн. є правомірною, обґрунтованою та зазначені суми підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Діамед” (07852, Київська обл., Бородянський р-н, с. Микуличі, вул. Центральна, буд. 2, літера Б, ) на користь комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва” (02125, м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26, ) – 7 251 (сім тисяч двісті п’ятдесят одну) грн. 82 коп. боргу, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення 27.03.2018

Суддя                                 О.В. Щоткін