РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2018Справа № 910/21371/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасадбудсервіс", м. Київ

до Приватного підприємства "Системи захисту", м. Київ

про стягнення 116 323,20 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Малеванчук І.В. (представник за довіреністю від 14.09.2017р.);

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фасадбудсервіс" (надалі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Системи захисту" (надалі - відповідач) суми неустойки за Договором № 310701 від 31 липня 2015 року за час прострочення повернення орендованого обладнання в розмірі 116 323,20 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 16.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018р. у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018р. підготовче засідання відкладено до 15.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2018р.

В судове засідання 20.03.2018р. представник відповідача вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні 20.03.2018р. підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 20 березня 2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2015 року між позивачем (Орендодавець) та відповідачем (Орендар) укладено Договір № 310701 від 31 липня 2015 року (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплатне (орендне) користування, без передачі права власності, один комплект будівельного Обладнання згідно Додатку №2 (специфікація Обладнання).

В п. 1.2. Договору сторони погодили строк оренди 31 календарний день.

Згідно п. 1.3. Договору комплектність та вартість окремих комплектуючих орендованого Обладнання на момент передачі в оренду, вказані у Додатку №2 (специфікація Обладнання).

У відповідності до п. 3.1. Договору орендоване обладнання передається орендодавцем орендарю, за умови нарахування належних до сплати сум за договором (заставна сума - є забезпеченням виконання зобов'язань Орендаря щодо повернення Обладнання та суми Оренди), на розрахунковий рахунок Орендодавця або оплата готівкою, після чого підписується акт приймання-передачі та обладнання переходить до Орендаря.

Згідно п. 3.3. Договору обладнання передається та повертається орендарю на складі орендодавця за адресою: 02088, м. Київ, вул. Дружби, буд. 3. Орендар своїми силами і за свій рахунок доставляє Обладнання до місця експлуатації, а потім повертає його на склад Орендодавця.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв передбачене договором Обладнання, що підтверджується підписаним обома сторонами та скріпленим їхніми печатками Акт №1 від 31 липня 2015 року приймання-передачі обладнання від орендодавця орендарю за договором №310701 від 31 липня 2015 року (додаток №3 до договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору загальна вартість орендованого Обладнання складає 48 080,20 грн. включно з ПДВ 20%.

У Додатку №2 сторонами погоджено специфікацію до договору №310701 від 31 липня 2015 року яка містить найменування обладнання, його кількість та ціну, загальна вартість обладнання за договором складає 48 080,20 грн., 20% ПДВ.

Як передбачено в п. 4.1. Договору обчислення терміну оренди обладнання починається наступного дня після дати зазначеної в Додатку № 3 (акті приймання-передачі обладнання).

Таким чином, Орендодавець виконав взяті на себе зобов'язання щодо передачі в оренду Обладнання в повному обсязі.

Згідно п. 5.1.2. Договору розмір орендної плати з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року включно складає: 3 124,80 грн., у т. ч. (20%) ПДВ: 520,80 грн., з розрахунку за день 100,80 грн., у т.ч. (20%) ПДВ 16,80 грн.

Відповідно до умов Додаткової угоди №1 від 31.08.2015 року до Договору сторонами погоджено продовження термін оренди обладнання до 15.09.2015 року, а Додатковою угодою №2 від 15.09.2015 року до Договору погоджено термін оренди обладнання до 30.09.2015р.

Протягом дії договору (01.08.2015р. до 30.09.2015р.) між сторонами на підтвердження наданих послуг з оренди будівельного Обладнання, в двохсторонньому порядку підписано та скріплено печатками наступні Акти наданих послуг, а саме №Ф-310801 від 31 серпня 2015 року на суму 3 124,80 грн., №Ф-15091 від 15 вересня 2015 року на суму 1 512, 00 грн. та №11002 від 01 жовтня 2015 року на суму 1 512, 00 грн.

Відповідно до п. 3.7 Договору орендоване обладнання повинно бути повернуто орендодавцю в справному стані з урахуванням нормального зносу, не пізніше 1 дня після закінчення терміну оренди.

Однак, як зазначає позивач, що також не спростовано відповідачем, останній не повернув обладнання, яке отримано ним за Договором та продовжує ним користуватися, в тому числі й станом на час розгляду справи в суді.

Позивачем на адресу відповідача було направлено (докази на правлення у матеріалах справи) вимогу за вих. № 01/12-2 від 01.12.2015 року та вимогу вих. № 01/02-1 від 01.02.2016р. щодо погашення заборгованості за Договором в розмірі 7660,80 грн., сплати неустойки за кожен день прострочення повернення орендованого обладнання після закінчення дії договору та негайного повернення орендодавцю будівельного Обладнання згідно умов Договору, яка була залишена без відповіді та задоволенні зі сторони відповідача.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, що стало підставою для звернення позивачем до суду з вимогами до відповідача про стягнення 7660,80 грн. - заборгованості по орендній платі, 12499,20 грн. - неустойки та зобов'язання відповідача повернути будівельне обладнання загальною вартістю 48 080,20 грн., які рішенням від 25.03.2016р. у справі № 910/1830/16 були задоволені.

Відповідно до п. 8.1.1. Договору за кожен день прострочення повернення орендованого Обладнання, Орендар сплачує Орендодавцю подвійний розмір орендної плати з розрахунку за день, згідно п. 5.1.2. Договору, до моменту повернення Обладнання на склад Орендодавця.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що відповідачем в порушення умов договору не повернуто після закінчення терміну дії договору орендоване обладнання, внаслідок чого у відповідача виникло зобов'язання на підставі п. 8.1.1. Договору за час прострочення повернення орендованого обладнання (01.02.2016р. по 31.08.2017р.) сплатити неустойку в розмірі 116 323,20 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки між сторонами укладено договір оренди, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Матеріалами справи (Акт №1 від 31 липня 2015 року приймання-передачі обладнання від орендодавця орендарю за договором №310701 від 31 липня 2015 року (додаток №3 до договору)) підтверджується факт передачі відповідачу обладнання в оренду, користування ним відповідачем в період дії договору (01.08.2015р. до 30.09.2015р.), оплата відповідачем орендної плати, в тому числі й на виконання рішення суду від 25.03.2016р. у справі №910/1830/16.

Як зазначено вище, сторонами погоджено термін оренди до 30.09.2015р. (Додаткова угода №2 від 15.09.2015 року до Договору).

Згідно ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження повернення позивачеві орендованого за договором обладнання, відповідач вважається таким, що продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму.

У своїх вимогах вих. № 01/12-2 від 01.12.2015 року та вимогу вих. № 01/02-1 від 01.02.2016р. позивач повідомляв відповідача про те, що строк дії Договору № 310701 від 31 липня 2015 року на строк який був раніше встановлений договором не буде продовжено. Таким чином, термін дії Договору № 310701 від 31 липня 2015 року закінчився 30.11.2015 року.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2016р. у справі № 910/1830/16 у зв'язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором з відповідача стягнуто стягнення 7660,80 грн. - заборгованості по орендній платі, 12499,20 грн. - неустойки (за період 01.12.2015р. по 31.01.2016р.) та зобов'язано відповідача повернути будівельне обладнання загальною вартістю 48 080,20 грн.

Як передбачено ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, встановлені у судовому рішенні від 25.03.2016р. у справі № 910/1830/16 обставини, не потребують доказування при розгляді даної справи.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем п. 3.7. Договору щодо повернення орендованого обладнання орендодавцю в справному стані з урахуванням нормального зносу, не пізніше 1 дня після закінчення терміну оренди.

Позивачем також надано до матеріалів справи належним чином засвідчену копію постанови органу виконання судових рішень про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2016р. ВП 50922988, з якої вбачається відсутність у відповідача визначеного виконавчим документом майна, яке він повинен передати стягувачеві.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Судом перевірено наведений позивачем у позовній заяві розрахунок неустойки та встановлено, що він відповідає нормам цивільного законодавства та умовам Договору та є арифметично правильним.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/21371/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 116 323,20 грн. неустойки.

Судовій збір в розмірі 1 744,85 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Системи захисту" (ідентифікаційний код 35167516, адреса: 02081, м. Київ, вул. Канальна, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасадбудсервіс" (ідентифікаційний код 35030793, адреса: 02068, м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 31, кв. 189) 116 323,20 грн. (сто шістнадцять тисяч триста двадцять три гривні 20 коп.) неустойки та 1 744,85 грн. (одну тисячу сімсот сорок чотири гривні 85 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.03.2018р.

Суддя С.М. Морозов