номер провадження справи 15/1/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 Справа № 908/60/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючий суддя Горохов І.С.,

при секретарі судового засідання Чернетенко А.С.

за позовом Головного управління статистики у Запорізькій області, 69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Строймаркет, 69600, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50; 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт Залізничне, вул. Матросова, буд. 1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50

про стягнення коштів

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №15.2-17/28 від 29.01.2018;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився; у попередніх судових засіданнях ОСОБА_4, довіреність № 22/637 від 03.11.2017

Суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернулося Головне управління статистики у Запорізькій області, м. Запоріжжя до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Строймаркет, м. Запоріжжя, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт Залізничне за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя про стягнення коштів в розмірі 60 128,58 грн.

Ухвалою суду від 10.01.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/60/18, присвоєно справі номер провадження 15/1/18. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 30.01.2018 о/об 10 год. 00 хв.

В порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

У звязку з необхідністю витребування доказів, з метою всебічного, повного та обєктивного встановлення всіх обставин справи в їх сукупності, розгляд справи відкладався на 12.02.2018.

У судовому засіданні 12.02.2018 представник позивача наддав суду письмову заяву, якою надав згоду щодо розгляду справи по суті в судовому засіданні 12.03.2018. Зазначив, що всі наявні докази по суті спору до суду надані, повідомлено про всі обставини справи, які відомо.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив тривале неналежне виконання відповідачем зобовязань щодо внесення орендних платежів в рамках договору оренди державного нерухомого майна від 01.07.2003 № 48 та договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на ст.ст. 2, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 527, 530, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу, ст. ст. 4, 41- 46 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 12.03.2018 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у призначені судові засідання 30.01.2018, 12.02.2018 та 12.03.2018 не зявився, причини неявки суд не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення на адресу відповідної ухвали. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Вимоги ухвал суду не виконав. В матеріалах справи містяться конверти про направлення на адресу відповідача ухвал суду про порушення провадження від 10.01.2018 та про відкладення підготовчого засідання від 12.02.2018 з відміткою пошти про повернення конверту з інших причин, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення.

12.03.2018 до суду на електронну адресу надійшла заява ТОВ «Строймаркет» про перенесення судового засідання на іншу дату. Фактично заяву отримано суддею вже після оголошення вступної та резолютивної частини рішення, про що зроблено позначення на заяві.

Представник третьої особи присутній у судовому засіданні надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що між ОСОБА_2 відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Строймаркет був укладений договір про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 до договору оренди державного нерухомого майна від 01.07.2003 № 48, який був укладений між Головним управлінням статистики у Запорізькій області та товариством з обмеженою відповідальністю Строймаркет, згідно з яким регіональне відділення є орендодавцем державного нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75 (пр. Соборний, 75). Згідно з п. 1.1 договору, викладеного в редакції Договору про зміни № 6 від 09.10.2009, Орендарю було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно - вбудоване в адміністративну одинадцятиповерхову будівлю нежитлове приміщення першого та другого поверхів (літера А-11, приміщення першого поверху № 26, частини приміщень з № 1 по № 7 включно, частини приміщень другого поверху з № 8 по № 29 включно) загальною площею за внутрішнім заміром 377,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 75. Орендоване майно знаходиться на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області. Відповідно до договору про зміни № 9 від 25.12.2013 до Договору, термін його дії було продовжено до 04.12.2016 включно. У зв'язку з неналежним виконанням Орендарем своїх зобов'язань, рішенням господарського суду Запорізької області від 30.06.2016 по справі № 908/1188/16 присуджено до стягнення з ТОВ Строймаркет на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати за квітень-травень 2016 у розмірі 46 932,20 грн. На теперішній час дане судове рішення виконано. Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 по справі № 908/1571/17 за позовом регіонального відділення до ТОВ «Строймаркет» присуджено до стягнення з Орендаря на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати за червень - грудень 2016 у сумі 145 186,32 грн., пеню за період з 11.05.2016 по 04.12.2016 у сумі 11 148,76 грн., штраф за липень - вересень 2015 у сумі 6 888,68 грн. та за червень - грудень 2016 у сумі 14 518,63 грн., а також виселення з орендованого майна та стягнення на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області судового збору у розмірі 4266,14 грн. Вказаним судовим рішенням встановлено, що термін дії Договору припинено 05.12.2016. На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 по справі № 908/1571/17 видано відповідні накази від 26.09.2017 № 908/1571/17, які скеровані до органу державної виконавчої служби. Постановою Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 01.11.2017 ВП № 55033200 відкрито виконавче провадження про виселення ТОВ Строймаркет з державного нерухомого майна, відповідно до наказу від 26.09.2017 № 908/1571/17 та 22.12.2017 проведено виконавчі дії щодо виселення та підписано акт приймання-передавання. У зв'язку з цим, Олександрівським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 04.01.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 55033200. Також постановами Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 02.11.2017 ВП № 55040455 та від 02.11.2017 ВП № 55040665 відкриті виконавчі провадження по виконанню наказів від 26.09.2017 № 908/1571/17 про стягнення заборгованості на загальну суму 17 7742,39 грн. та судового збору в розмірі 4266,14 грн. Просить суд врахувати вищезазначені обставини при вирішенні спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, заявив відповідне клопотання про розгляд справи за його відсутністю, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за його клопотанням та за наявними в матеріалах справи документами.

В судому засіданні 12.02.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.07.2003 Запорізьким обласним управлінням статистики (орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» (орендар) укладений договір № 48 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

01.07.2003 Запорізьким обласним управлінням статистики та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення (нерухомого майна).

Договором про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 сторони, зокрема, виклали преамбулу договору в іншій редакції, визначивши, що договір укладається між ОСОБА_2 відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» (орендар).

Відповідно до умов договору від 01.07.2003 № 48 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно вбудоване в адміністративну одинадцятиповерхову будівлю нежитлове приміщення першого та другого поверхів (літера А-11, приміщення першого поверху № 26, частики приміщень з № 1 по № 7 включно, частики приміщень другого поверху з № 8 по № 29 включно) загальною площею за внутрішнім заміром 377,3 кв.м (надалі майно) відповідно до технічного паспорту. Майно розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75. Майно знаходиться на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області (надалі балансоутримувач), передається в оренду з метою розміщення салону краси (п. п. 1.1, 1.2 договору в редакції договору про зміни № 6 від 09.10.2009).

Відповідно до п. 5.4. договору орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір укладено з 01.07.2003 до 01.07.2004 включно, строком на 1 рік. Договорами про зміни до договору оренди № 48 сторонами неодноразово продовжувався термін дії договору оренди. Договором про зміни № 9 від 25.12.2013 сторони продовжили термін дії договору оренди № 48 по 04.12.2016 включно. Також сторонами вносилися зміни до договору оренди в частині площі орендованого майна, розміру орендної плати та її розрахунку.

У матеріалах справи містяться рахунки (квітень 2016, травень 2016, грудень 2016) за оренду, в яких зазначено сума орендної плати, належна до сплати на рахунок балансоутримувача (50% оренди) з урахуванням ПДВ. З боку позивача обовязки за договором виконувались своєчасно і у повному обсязі.

В порушення умов договору відповідач починаючи з травня 2017 рахунки сплачував не вчасно та не в повному обсязі.

У звязку з наявною заборгованістю з орендної плати, яка виникла за договором оренди № 48 від 01.07.2003 позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Строймаркет.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні приписи містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За своєю правовою природою договір № 48 від 01.07.2003 є договором оренди державного майна, до якого застосовуються положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон).

Згідно зі ст. 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату, незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо плати за послуги оренди у розмірі 60 128,58 грн. у встановлений договором строк не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договорів, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Умовами договору № 48 (з урахуванням письмових договорів про зміни) сторонами встановлено розмір та порядок внесення орендної плати.

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 договору в редакції договору про зміни № 9 від 25.12.2013 р., орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 785, зі змінами та доповненнями. Розмір орендної плати за перший після перегляду місяць оренди грудень 2013 р., становить без ПДВ 26462,09 грн., скоригований на індекс інфляції за місяць грудень 2013 р. за визначенням, та діє з 06.12.2013 р.

Згідно з п. 3.3 договору в редакції договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007 р., розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюються в порядку, визначеному чинним законодавством України.

У пункті 3.4 договору в редакції договору про зміни № 4-2312/д від 28.09.2007, сторони встановили, що орендна плата спрямовується: 50 відсотків розміру орендної плати за кожний місяць до державного бюджету, 50 відсотків розміру орендної плати за кожний місяць балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками здійснюється орендарем самостійно.

Сплата орендних платежів до державного бюджету проводиться щомісяця до 10 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.5 договору в редакції договору про зміни № 5 від 07.05.2008 р.).

Як слідує з розрахунку заборгованості, зробленого позивачем, заборгованість відповідача з орендної плати (50% розміру орендної плати, яка належить до сплати) складає 60 128,58 грн., із яких: заборгованість за травень 2016 складає 26 814,29 грн., за грудень 2016 33 314,29 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідачем не надано суду доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди № 48 від 01.07.2003 у розмірі 60 128,58 грн. за період травень 2016, грудень 2016 судом задовольняються.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» (69600, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50; 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт Залізничне, вул. Матросова, буд. 1; ідентифікаційний код 25222180) на користь Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75 ідентифікаційний код 02360576) заборгованості в розмірі 60 128,58 грн. (шістдесят тисяч сто двадцять вісім гривень 58 коп.), судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривен 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 22 березня 2018.

Суддя І. С. Горохов